Přehled zpráv 25.3.2013 - 26.3.2013

26.3.2013

E15
Heger naráží s plánem zakázat lékárnám bonusy	6
	26.3.2013	E15 str. 1 Titulní strana	Zdravotnictví
		Adéla Čabanová	
Praha Jaké téma budí v tomto volebním období nejdelší dohady mezi poslanci zdravotního výboru? Nejsou to ani poplatky ani dostupnost péče ani zavírání nemocnic.

Haló noviny
Cílem kontroly mohlo být odvolání Horáka	6
	26.3.2013	Haló noviny str. 2 Z domova	Zdravotnictví
		(ku)	
Všeobecná zdravotní pojišťovna (VZP) obnoví zadávání veřejných zakázek. Systém změnila v reakci na výsledky kontroly, kterou v největší pojišťovně provedlo před půl rokem ministerstvo zdravotnictví.

Právo
Žaloudík: Zrušení poplatků dětem v nemocnici je malá úleva	7
	26.3.2013	Právo str. 5 Zpravodajství	Zdravotnictví
		Václav Pergl	
Ministr zdravotnictví Leoš Heger (TOP 09) chce zrušit regulační poplatky za pobyt dětí v nemocnici. Ministerstvo to podle něj navrhne v balíčku zákonů o veřejném zdravotním pojištění.

25.3.2013

Blesk
Zruším poplatky za děti ve špitále	8
	25.3.2013	Blesk str. 4 Aktuality	Zdravotnictví
		(map)	
MINISTR ZDRAVOTNICTVÍ HEGER: • PRAHA – Děti by neměly platit za pobyt v nemocnici. Ministr zdravotnictví Leoš Heger (TOP 09) navrhne zrušit regulační poplatky v balíčku zákonů, s nimiž do několika týdnů přijde na vládu.

Brněnský deník
Z léčeben budou nemocnice. Kvůli předsudkům	8
	25.3.2013	Brněnský deník str. 13 Události	Psychiatrická léčebna Bohnice
		MICHAELA KOUBOVÁ	
Ministerstvo chce na reformu šest miliard korun z evropských fondů. Zařízení by se měla zmodernizovat, přibudou komunitní centra • Praha – Filipa nikdy dřív psychické potíže netrápily.
Není to jen o zdraví. Pacienty také učíme, jak si najít práci	9
	25.3.2013	Brněnský deník str. 13 Události	Psychiatrická léčebna Bohnice
		(mk)	
Ředitel Psychiatrické léčebny Bohnice Martin Hollý pro Deník: • Praha – Že péče o duševně choré v České republice potřebuje „oprášit“, potvrzuje téměř každý odborník.

ČT 1
Český vynález monitoruje schizofrenii	10
	25.3.2013	ČT 1 str. 1 21:25 Reportéři ČT	Psychiatrická léčebna Bohnice
			
Schizofrenie je závažné onemocnění, kolem kterého je řada mýtů. Ale pokud se léčí, dá se s ním docela normálně žít. Opak vede jednoznačně do blázince a každý záchvat je pro pacienta nebezpečný. Čeští lékaři teď vymysleli způsob, jak nečekanému výbuchu psychózy zabránit.

ČT 24
Kontrola VZP	15
	25.3.2013	ČT 24 str. 5 11:00 Studio ČT24 - Zprávy	Zdravotnictví
			
Správní rada Všeobecné zdravotní pojišťovny by dnes měla řešit výsledek ministerské kontroly. Z ní mimo jiné vyplynulo, že VZP nejspíše neoprávněně vyplatila skoro půl miliardy korun na projekt elektronických zdravotnických knížek IZIP.

denik.cz
Z léčeben budou nemocnice. Kvůli předsudkům	15
	25.3.2013	denik.cz str. 0 Z domova	Psychiatrická léčebna Bohnice
			
Praha - Ministerstvo chce na reformu šest miliard korun z evropských fondů. Zařízení by se měla zmodernizovat, přibudou komunitní centra • Filipa nikdy dřív psychické potíže netrápily.

Haló noviny
Vláda možná kývne na návrh KSČM	17
	25.3.2013	Haló noviny str. 2 Z domova	Zdravotnictví
		(ku)	
Tentokrát by už Nečasův kabinet mohl souhlasit se zvýšením plateb zdravotním pojišťovnám za státní pojištěnce tak, jak to minulý týden schválila sněmovna na návrh komunistické poslankyně Soni Markové.

Havlíčkobrodský deník
Není to jen o zdraví. Pacienty také učíme, jak si najít práci	17
	25.3.2013	Havlíčkobrodský deník str. 13 Události	Psychiatrická léčebna Bohnice
		(mk)	
Ředitel Psychiatrické léčebny Bohnice Martin Hollý pro Deník: • Praha – Že péče o duševně choré v České republice potřebuje „oprášit“, potvrzuje téměř každý odborník.

Lékařské listy
Jak se bránit duševním upírům	19
	25.3.2013	Lékařské listy str. 41 Komentář	Zdravotnictví
		MUDr. Radkin Honzák	
Na úspěšné knižní tituly Den trifidů nebo Čas sluhů by mohl bez problémů navázat další: Éra psychopatů. Text zatím píše současnost, jednou by to mohl umělecky ztvárnit a komerčně využít někdo ze současníků.
Šance na vakcínu proti Alzheimerově chorobě	21
	25.3.2013	Lékařské listy str. 4 Výběr z odborného tisku	Zdravotnictví
		jap	
Kanadští lékaři z quebecké Université Laval ve spolupráci s farmaceutickou firmou GlaxoSmithKline odhalili způsob pro stimulaci přirozeného obranného mechanismu mozkové nervové tkáně proti degenerativním procesům typickým pro Alzheimerovu chorobu.
Cholin jako prenatální prevence schizofrenie80	21
	25.3.2013	Lékařské listy str. 4 Výběr z odborného tisku	Zdravotnictví
		jap	
Američtí psychiatři pod vedením Roberta Freedmana z University of Colorado School of Medicine testovali efekt podávání cholinu v těhotenství na rizika rozvoje schizofrenie.

Marketing & Media
Přísněji a s většími pokutami. Konec „motivování“ lékařů	22
	25.3.2013	Marketing & Media str. 14 Marketing	Zdravotnictví
		Karla Chlumská	
Letos nás čeká několik legislativních změn, jež mají dopad na marketing. • Zákon o regulaci reklamy, tiskový zákon, autorský zákon a nové legislativní požadavky z Evropské unie, na to všechno bychom se měli v dohledné době připravit.

Mladá fronta DNES
Nejlepší terapie je pacienty neizolovat	23
	25.3.2013	Mladá fronta DNES str. 2 Kraj Plzeňský	Psychiatrická léčebna Bohnice
		Jitka Šrámková	
Zápisník • Ředitel psychiatrické léčebny v pražských Bohnicích Martin Hollý posílá své spolupracovníky na zkušenou do občanského sdružení Fokus, které se duševně nemocné snaží dostat z obřích léčeben zpátky do běžného života.

nova.cz
Proč muži vyhledávají prostituky a nevěstince i když je doma vše OK?	24
	25.3.2013	nova.cz str. 0 Doma.cz/Novinky/Láska a sex	Psychiatrická léčebna Bohnice
			
Za sex si občas zaplatí i muži, do kterých bychom to nikdy neřekli… • “Asi je pro okolí přijatelné a srozumitelné, když vyhledá tyto služby muž bez partnerky,“ říká sexuolog Martin Hollý .

Ona DNES
VAŘENÍ JAKO PSYCHOTERAPIE	25
	25.3.2013	Ona DNES str. 16 Fenomén	Psychiatrie
		kristina komůrková	
Čtení tohoto článku vytváří nutkavou potřebu vtrhnout do kuchyně, uhníst z těsta chleba, vyzkoušet slavná Pohlreichova líčka a na dezert sepředvést scupcakypodle oblíbenéblogerky.

Právo
Češi a Němci spolupracují ve vzdělávání zdravotníků	28
	25.3.2013	Právo str. 11 Severozápadní Čechy	Zdravotnictví
		(ape)	
Přiblížení vzdělávacího systému a uznávání odborných kvalifikací v Německu a České republice bylo cílem konference v Drážďanech, které se účastnili zástupci Ústeckého kraje a Vyšší odborné a střední zdravotnické školy v Ústí nad Labem.

Týden
Plzákova linka asi ohluchne	28
	25.3.2013	Týden str. 12 Aktuálně	Psychiatrie
		Lucie Nekvasilová	
Volali na ni sebevrazi za Husáka, Havla i Klause. Teď však hrozí pokračovatelce první linky důvěry v Česku zánik. Praha nemá na její provoz peníze. • Je sobota večer a do půlnoci zbývá přesně sedmadvacet minut.
Bez předpisu ani ránu	29
	25.3.2013	Týden str. 70 Moderní život	Zdravotnictví
		Hana Jandová	
Téměř každý praktický lékař svého pacienta občas záměrně ošálí. Lidé tak z ordinace odcházejí s předpisem na placebo nebo objednávkou na vyšetření, které nepotřebují.
Přenos genů: z otce na vnuka	30
	25.3.2013	Týden str. 71 Moderní život	Psychiatrie
		-han	
Rodina • Rozhodnutí, kdy člověk založí rodinu, může ovlivnit zdraví nejen jeho dětí, ale dokonce celých generací dopředu. Nezáleží přitom pouze na věku matky.

Zdravotnické noviny
Vybrané léky v EU se označí trojúhelníkem	30
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 22 Aktuality	Zdravotnictví
		(kha)	
Označení na obalu v podobě černého převráceného trojúhelníku ponesou od podzimu všechny léky v Evropské unii, které vyžadují dodatečné sledování. • Nařízení Evropské komise vejde v účinnost 1.
Nastartuje povinnost ePreskripce fungující systém?	31
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 9 Diskuse	Zdravotnictví
		Olga Martinová	
V únoru byl přijat zákon, který zavádí povinnost ePreskripce. Návrh podala trojice poslanců Boris Šťastný, Jiří Skalický a Jiří Rusnok. Přijetí zákona podle nich bylo nutné, protože systém zatím fungoval na dobrovolné bázi, a proto nebyl ve větší míře využíván.
Oznámení a upozornění SÚKL	36
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 15 Farmabyznys / SÚKL informuje	Zdravotnictví
			
Státní ústav pro kontrolu léčiv na základě § 98 odst. 1 a § 99 odst. 1 písm. a) zákona č. 378/2007 Sb., o léčivech a o změnách některých souvisejících zákonů (zákon o léčivech), ve znění pozdějších předpisů, informuje, že: • • Na základě opatření držitele rozhodnutí o registraci, společnosti...
Interpol spolupracuje s farmaprůmyslem	37
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 15 Farmabyznys / SÚKL informuje	Zdravotnictví
		(kha)	
Mezinárodní policejní organizace Interpol oznámila dohodu s farmaceutickým průmyslem o boji s padělanými léčivy. • V příštích letech na základě této dohody 29 největších světových farmaceutických společností poskytne Interpolu finanční prostředky ve výši 4,5 milionu euro.
Předávání lékařské zprávy – úskalí vyřeší až novela	37
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 3 Komentář / Z domova	Zdravotnictví
		Petra Klusáková	
Právníci i odborníci na zdravotnický software upozorňují na nesprávný postup, kdy čeští zdravotníci nejčastěji volí za kurýra lékařské zprávy samotného pacienta.
V zemi silných řečí a slabých činů	38
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 26 Nejsem si jist	Zdravotnictví
		MUDr. Milan Novák	
Vede-li tě skuhrající havran, dojdeš k mršině. (arabské přísloví) • Kontinent negativní deviace • Odcházení Václava Klause bylo nedůstojné a bolestivé jako břišní kolika.
„Protože mám rád lidi…“	41
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 32 Profil	Zdravotnictví
		Jana Jílková	
Jsme jedni z posledních lidí, kteří se mohou dotknout těch, kdo prošli koncentračními tábory druhé světové války. Uvězněn v nich byl i jeden ze zakladatelů a průkopníků viktimologie profesor Leo Eitinger, významný norský psychiatr a humanista, který pocházel z jižní Moravy.
Reforma psychiatrické péče se nesmí řídit jen ekonomickými motivy	44
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 4 Rozhovor	Psychiatrická léčebna Bohnice
		Filip Kůt Citores	
O tom, jak by připravovaná reforma psychiatrické péče (ne)měla vypadat, aby prospěla jak oboru psychiatrie, tak duševně nemocným, jsme hovořili s náměstkem ředitele Psychiatrické léčebny Bohnice a bývalým ministrem zdravotnictví MUDr.
Kritici varují před úskalími reformy psychiatrické péče	46
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 1 Titulní strana	Psychiatrická léčebna Bohnice
		Filip Kůt Citores	
Bezdomovectví jako výsledek reformy psychiatrické péče. Alespoň tak by podle některých psychiatrů v čele s bývalým ministrem zdravotnictví Ivanem Davidem (ČSSD) mohla dopadnout připravovaná reforma psychiatrické péče, pokud by ji ministerstvo pojalo čistě ekonomicky.
Půjde české zdravotního pojištění cestou komerčního pojištění diagnóz?	47
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 7 Z domova	Zdravotnictví
		Irena Soukupová, Petra Klusáková	
Do systému českého zdravotního pojištění stále více proniká nový trend komerčních připojištění. Doplňková pojištění konkrétních diagnóz nebo například nadstandardů nabízí nejen komerční subjekty, ale i zdravotní pojišťovny, jež s nimi uzavírají dohody.
„Svět kolem nás aneb Jak pečujeme o své zdraví“	48
	25.3.2013	Zdravotnické noviny str. 35 Ze společnosti	Psychiatrie
		(red)	
Psychiatrická léčebna Šternberk ve spolupráci s gymnáziem ve Šternberku vyhlašuje literárně-výtvarnou soutěž. Zúčastnit se jí mohou obyvatelé Olomouckého kraje.

zpravy.rozhlas.cz
K ohrožení okolí může někoho dohnat i pocit křivdy	48
	25.3.2013	zpravy.rozhlas.cz str. 0 politika	Psychiatrická léčebna Bohnice
		Nikola Bojčev,Alina Holušová	
Pražští policisté dnes museli v Bubenči zpacifikovat muže, který v domě pustil plyn a rozléval kolem sebe neznámou tekutinu. Dotyčný skončil v péči lékařů Psychiatrické léčebny v Bohnicích.

26.3.2013

E15
Heger naráží s plánem zakázat lékárnám bonusy
26.3.2013    E15    str. 1   Titulní strana
    Adéla Čabanová    Zdravotnictví    
Praha Jaké téma budí v tomto volebním období nejdelší dohady mezi poslanci zdravotního výboru? Nejsou to ani poplatky ani dostupnost péče ani zavírání nemocnic. Už od loňského srpna leží ve sněmovně návrh na zákaz poskytování bonusů na léky na recept v lékárnách. Dnes mělo dojít k jeho projednání na plénu sněmovny. Jenže se k němu dosud nedokázali vyjádřit poslanci zdravotního výboru.
	„Očekávám, že se to z programu pléna vyřadí,“ říká náměstek ministra zdravotnictví pro legislativu Martin Plíšek. Změnu podporuje lékárnická komora. „Beru to už jako snahu zamést ten návrh pod koberec,“ reaguje prezident České lékárnické komory Lubomír Chudoba.
	Ministr zdravotnictví Leoš Heger (TOP 09) chce zakázat bonusy, které za vyzvednutí léků na recept poskytují pacientům některé lékárny. Bonusy mohou působit jako svého druhu vymazání regulačního poplatku. Navíc zdravotním pojišťovnám lékárny účtují plnou cenu přípravku a pacient si může poplatek započítat do ročního limitu, nad který zdravotní pojišťovny peníze vracejí. „Takové bonusy nejsou možné v žádném jiném státě Evropské unie,“ tvrdí Chudoba.
Pokračování události str. 3

Heger naráží s plánem zakázat lékárnám bonusy

Dokončení ze str. 1
Přerušení posledního jednání o návrhu ve výboru prosadila opozice kvůli pár poslancům ODS, kteří z rokování odešli. „Tak dlouhé projednávání vládního zdravotnického zákona nepamatuji. Chci věřit, že lobbing za tím není,“ řekl Plíšek.
	Vyškrtnutí zákazu bonusů z návrhu prosazoval Boris Šťastný (ODS), předseda zdravotního výboru. Podle něj dnes platí díky bonusům pacienti za léky méně. Navíc považuje bonusy za součást konkurenčního prostředí a svobodné hospodářské soutěže. Na posledním jednání Šťastný svůj návrh stáhl a novou variantu na poslední chvíli představil jeho stranický kolega Igor Svoják.
	Tak jako tak, lékárnám má ovšem zůstat možnost poskytovat obyčejné slevy. „Každá lékárna si může snížit marži a poskytnout slevu. Bonusy vedou jen k tomu, že velké řetězce jako Dr. Max, za kterým stojí Penta, likvidují menší lékárny,“ říká poslanec Věcí veřejných Jiří Štětina.

Haló noviny
Cílem kontroly mohlo být odvolání Horáka
26.3.2013    Haló noviny    str. 2   Z domova
    (ku)    Zdravotnictví    
Všeobecná zdravotní pojišťovna (VZP) obnoví zadávání veřejných zakázek. Systém změnila v reakci na výsledky kontroly, kterou v největší pojišťovně provedlo před půl rokem ministerstvo zdravotnictví.
	Po včerejším jednání správní rady to řekl šéf odboru komunikace VZP Vlastimil Sršeň. Správní rada projednala výsledky kontroly již dříve a zadala novému řediteli Zdeňku Kabátkovi úkoly k nápravě. Včera podle Sršně vzala na vědomí informaci o přijatých nápravných opatřeních. »Systém zadávání veřejných zakázek se změnil, byly přijaty organizační a personální změny, díky tomu lze očekávat úspory,« shrnul šéf odboru.
	Správní rada se také dozvěděla, že do 14. dubna dojde ve VZP k mimořádné kontrole plnění nápravných opatření a do 28. dubna bude podána informace o jejich plnění ministerstvu zdravotnictví.
»Správní rada VZP ČR projednala mj. aktualizaci očekávaného hospodaření
	pojišťovny v souvislosti se stagnací či poklesem růstu ekonomiky
	a s tím související negativní vývoj v nezaměstnanosti i v růstu objemu mezd. Tyto skutečnosti ovlivní zákonitě
	i zápornou bilanci zdravotně pojistného plánu, pokud stát nezvýší na základě usnesení sněmovny (iniciovaného
	KSČM) odvody za tzv. státní pojištěnce,« informoval náš list člen Správní rady VZP, místopředseda sněmovního výboru pro sociální politiku Miroslav Opálka.

Intriky pravicových stran

Pokud jde o projednání první souhrnné informace o veřejnosprávní kontrole ministerstva zdravotnictví ve VZP a o jejím vypořádání, členové správní rady podle Opálky ještě vyčkají na vyjádření ministerstva financí a Policie ČR, »neboť závěry kontroly a námitky vedení VZP včetně stanoviska auditora jsou rozporuplné
	a osobně se mi jeví, že cílem kontroly bylo nejspíš získat důvody pro odvolání ředitele Pavla Horáka.
Očekával jsem podrobné ekonomické vyhodnocení kauzy IZIP, ale nakonec
	nabývám podezření, že v této kauze jde především
	o zákulisní boj ODS versus TOP 09 (IZIP versus sKarty),« zdůraznil pro Haló noviny Opálka.
	Nejvyšší správní orgán byl podle něj rovněž informován o stále neúspěšném vyjednávání s menšinovým vlastníkem eHealth International o převzetí i jeho menšinového podílu v IZIP, a. s., pojišťovnou, která by převedla potřebné aktivity do nové společnosti vlastněné VZP. »Pokud budou i nadále požadavky menšinového
	vlastníka neakceptovatelné, bude pojišťovna nucena přistoupit k vypovězení smlouvy,« prohlásil komunistický poslanec.
	Podle kontrolní zprávy mohlo být neoprávněně vyplaceno z peněz pojištěnců zhruba 450 mil. Kč na projekt elektronických zdravotních knížek IZIP a další stovky milionů z fondu prevence. Zákon mohl být porušen v případě, kdy se k osobním údajům pojištěnců VZP dostala společnost Uniqsol, personálně propojená s IZIP. Ministerstvo se s kontrolním zjištěním obrátilo na policii, dokumenty předalo také Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, finančnímu a živnostenskému úřadu.
VZP podala proti závěrům kontroly 45 námitek, ke zpochybňovanému projektu IZIP jich vznesla čtrnáct. Odmítla také tvrzení, že vyplatila společnosti IZIP téměř 27 mil. Kč v rozporu s platnou smlouvou. Podle VZP se tento závěr zakládá na nesprávném posouzení obsahu smlouvy a jejích dodatků. Fakturace se podle VZP řídila platnými předpisy.
K čerpání peněz z fondu prevence podala VZP 15 námitek. Z peněz na prevenci VZP podle kontroly platila mzdy zaměstnancům a provoz jejich firem, dárkové předměty, reklamu nebo zábavní programy, jichž se účastnili i pojištěnci zaměstnaneckých pojišťoven. Ministr Leoš Heger (TOP 09) všechny námitky VZP odmítl. Kontrola se týkala období, kdy VZP vedl předchozí ředitel Pavel Horák.

***

Opálka: Nabývám podezření, že v této kauze jde především o zákulisní boj ODS versus TOP 09.

Foto popis|

Právo
Žaloudík: Zrušení poplatků dětem v nemocnici je malá úleva
26.3.2013    Právo    str. 5   Zpravodajství
    Václav Pergl    Zdravotnictví    
Ministr zdravotnictví Leoš Heger (TOP 09) chce zrušit regulační poplatky za pobyt dětí v nemocnici. Ministerstvo to podle něj navrhne v balíčku zákonů o veřejném zdravotním pojištění. S novelami chce přijít na vládu do několika týdnů. Stínový ministr zdravotnictví ČSSD Jan Žaloudík to ale považuje jen za malou úlevu.
	„Chtěli bychom, aby se (poplatky) snížily nebo zrušily ve sféře hospitalizační péče, aby se tak přinesla sociální úleva nejchudším rodinám,“ citoval Český rozhlas Hegera.
	Žaloudík na to ale reagoval slovy: „Pan ministr Heger nechal poplatky za pobyt v nemocnici nejprve významně navýšit a bez časového omezení, teď je navrhuje odpustit dětem. Možná postupně prohlédl. Bude to však jen malá úleva, protože rodiny nepochybně pociťují finanční zátěže všech svých nemocných členů, tedy nejen hospitalizovaných dětí.“
	Podle Žaloudíka „si musíme postupně zvyknout na to, že sám reformní ministr Heger bude postupně reformní opatření svá nebo dřívějšího koaličního kolegy Tomáše Julínka opravovat nebo zcela rušit“. Dodal, že poplatky za pobyt v nemocnici regulační nejsou a nikdy nebyly, stejně jako nic významně neregulují ani poplatky jiné.
	„Příspěvek na stravu a pobyt v nemocnici má snad jako jediný své racionální jádro, protože náklady na stravu vznikají každému i doma. Nepochybně se však málokdo do nemocnice uchyluje s radostí, a zejména ne děti, za které poplatek platí rodiče. ČSSD trvale navrhuje limitovat příplatek na pobyt v nemocnici na 30 dnů podobně jako v sousedním Německu,“ uzavřel Žaloudík.

25.3.2013

Blesk
Zruším poplatky za děti ve špitále
25.3.2013    Blesk    str. 4   Aktuality
    (map)    Zdravotnictví    
MINISTR ZDRAVOTNICTVÍ HEGER:

PRAHA – Děti by neměly platit za pobyt v nemocnici. Ministr zdravotnictví Leoš Heger (TOP 09) navrhne zrušit regulační poplatky v balíčku zákonů, s nimiž do několika týdnů přijde na vládu. Slibuje si od toho úlevu pro chudé rodiny. Souhlasí i šéfka Asociace nemocnic Jaroslava Kunová, podle níž by tak děti v nemocnicích zůstávaly tak dlouho, jak je potřeba, a nikoliv podle toho, co si mohou dovolit zaplatit rodiče.

Foto popis| Heger navrhne úlevu pro děti
Foto autor| Foto archiv Blesku

Regionální mutace| Blesk - střední Čechy

Brněnský deník
Z léčeben budou nemocnice. Kvůli předsudkům
25.3.2013    Brněnský deník    str. 13   Události
    MICHAELA KOUBOVÁ    Psychiatrická léčebna Bohnice    
Ministerstvo chce na reformu šest miliard korun z evropských fondů. Zařízení by se měla zmodernizovat, přibudou komunitní centra

Praha – Filipa nikdy dřív psychické potíže netrápily. Pak se sešly zkoušky ve škole, spousta práce a do toho problémy v rodině – a vedle únavy a apatie se najednou objevily problémy mnohem vážnější.
	„Jako by mě někdo sledoval a zmanipuloval věci v bytě – vyměnil knížky, aby nedávaly smysl, napojil se na můj počítač. Měl jsem pocit, že jsou na mě všichni domluveni, aby mě dohnali na policii k nějakému přiznání, abych šel za mříže. Voda chutnala hnusně – museli ji vyměnit, aby mě omámili, myslel jsem si,“ popisuje Filip na nových webových stránkách bohnické léčebny Bohnicebezhranic.cz.
	„Vše vygradovalo den před převozem, kdy jsme spolu večer hovořili. Byl vystrašený a prosil mě, abych přišla k němu domů, protože tam má duchy – slyší kroky a otevírání dveří. Když jsem k němu dorazila, říkal, že ho „oni“ sledují,“ vzpomíná Filipova přítelkyně. Nemoc naplno propukla během pouhých dvou týdnů.
	Stačilo čtrnáct dní léčby a Filipovi, kterému byla diagnostikována psychotická porucha, se jeho stav zlepšil. Už ví, že trpěl paranoidními domněnkami. Stále sice potřebuje intenzivní péči, ve všem má však podporu své přítelkyně.
	Filipův případ ukazuje, že duševní nemoc se může jednou týkat každého z nás. A že nejde vůbec o problém okrajový, dokazují i čísla: psychické poruchy jsou druhým nejčastějším důvodem pro přiznání invalidního důchodu; u nejtěžšího stupně přitom stojí dokonce na první příčce. Přitom na péči jdou jen tři procenta z peněz na zdravotnictví, i když průměr v EU je osm procent.
	Právě proto nyní ministerstvo zdravotnictví chystá reformu psychiatrické péče, na niž chce z evropských fondů získat šest miliard korun. Plán proměny by měl být hotov do letošního pololetí. „Když si uvědomíte, že tyto choroby postihují 27 procent obyvatelstva a v nejbližší době nedojde ke zlepšení, protože hlavním důvodem je stres a zrychlený způsob života, zjistíte, že bez systémových opatření se neobejdeme,“ upozorňuje náměstek ministra zdravotnictví Marek Ženíšek.
	Jak by se měl systém péče proměnit? „Chceme dosáhnout evropského standardu – tedy modernizovat léčebny, které byly moderní na konci 19. století. Pak je to přesun péče do menších lokálních center blíže pacientovi,“ dodává Ženíšek. Reforma by přitom měla probíhat od roku 2014 do roku 2020.

Nově i akutní péče

Právě léčeben by se měla týkat jedna z prvních změn. Už za několik měsíců se – alespoň formálně – deset z 13 českých léčeben změní v nemocnice. Důvodem je, že lidé vnímají slovo „léčebna“ negativně, a tak se lékaři a ministerstvo snaží této škatulky zbavit. Ani pohled na duševně choré u nás není ideální. Jak upozorňuje profesor Ján Pavlov­Praško, jsme státem, který je stigmatizuje vůbec nejvíc v Evropě.
	Zároveň se v léčebnách vedle dlouhodobé péče bude nově poskytovat i ta akutní. To se sice dělo i dosud, ovšem zařízení neměla na tuto péči smlouvy s pojišťovnami.
	Z reformy ovšem panují i určité obavy. „Může se stát, že se v zájmu úspor jako v mnoha zemích v zahraničí zavřou léčebny a o duševně nemocných bezdomovcích, kterých je asi třetina (a v Praze jich je tedy hodně přes tisíc), se nebude mluvit. Komunitní centra se budou zřizovat, ale v nedostatečném počtu, takže převzít úkoly léčeben nezvládnou,“ upozorňuje psychiatr Ivan David z bohnické léčebny. Ministerstvo však uklidňuje – rušení léčeben nechystá, připouští ovšem redukci počtu lůžek.

Foto popis|
Region| Jižní Morava
Publikováno| Brněnský deník; Události; 13
Publikováno| Vyškovský deník; Události; 13
Publikováno| Břeclavský deník; Události; 13
Publikováno| Blanenský deník; Události; 13
Publikováno| Hodonínský deník; Události; 13
Publikováno| Znojemský deník; Události; 13
ID| 1cff1484-a7be-4a34-9693-4bf6544af991

Není to jen o zdraví. Pacienty také učíme, jak si najít práci
25.3.2013    Brněnský deník    str. 13   Události
    (mk)    Psychiatrická léčebna Bohnice    
Ředitel Psychiatrické léčebny Bohnice Martin Hollý pro Deník:

Praha – Že péče o duševně choré v České republice potřebuje „oprášit“, potvrzuje téměř každý odborník. Léčebna v Bohnicích se snaží být příkladem – od 1. července mění svůj název na „nemocnici“, má nové webové stránky a stále se snaží rozšiřovat nabídku svých služeb.

* Můžete shrnout největší problémy současného systému péče o duševně nemocné?

	Je roztříštěný – chybí návaznost a jasně dané zodpovědnosti jednotlivých typů péče. Navíc je systém podfinancovaný. Pokud se někdo dlouhodobě potýká s vážnou duševní nemocí, potřebuje celý komplex služeb – od hospitalizace přes kvalitní, často intenzivní ambulantní péči a psychoterapii až po podporu v sociálních a pracovních aktivitách. Lůžková péče je koncentrovaná do léčeben s velkými spádovými oblastmi. Hospitalizace tedy člověka vytrhává z jeho běžných vztahů a často probíhá ve stavebně zanedbaných budovách. Při pobytu na lůžku bývá pro nemocného obtížné být v kontaktu se svými blízkými, což platí i pro služby v místě bydliště. Propuštění je proto náročné pro nemocného i jeho rodinu, obvyklé řešení víkendovými propustkami se ale hodí jen pro část pacientů. Nastavení systému zkrátka spíše klade překážky koordinované péči, než že by ji podporovalo.

* Existuje nějaká země, jejímž systémem bychom se měli či mohli inspirovat?

	Transformace péče ve světě probíhají desítky let, nikde ale neproběhly ideálně. V EU proto vznikla analýza se souborem doporučení, které jsou kompilátem dobrých zkušeností. Mezi ně patří, že by péče měla být dostupná jak v čase, tak v místě. Základní jednotku by mělo tvořit centrum, které poskytuje služby nejen zdravotní, ale i sociální. Slouží přitom pro 60 až 100 tisíc obyvatel. Dosažitelné by mělo být pohotovostně, bez nutnosti doporučení a nejlépe non­stop.

* Jakou formou se dnes u nás obvykle lidí léčí?

	Většina v psychiatrických ambulancích. V roce 2012 jich bylo přes 600 tisíc, což je přibližně o 50 procent více než před deseti lety. Asi desetina z těchto pacientů je hospitalizovaná. Pokud se bavíme o rozdílech mezi systémy péče u nás a v západních zemích, je nutné zmínit další nesnáze v ČR. Běžný ambulantní psychiatr musí ošetřit až 40 pacientů denně. V tomto počtu není možné mluvit o psychoterapeutické péči, která by měla být běžnou součástí péče psychiatrické. Způsobuje to nízký počet psychiatrických ambulancí a nastavený systém plateb.

* V některých zemích už léčebny neexistují. Bude se tímto směrem ubírat vývoj u nás?

	K zemím s nejnižším počtem lůžek patří Itálie. Tam se léčebny zrušily zákonem v roce 1978. V některých regionech byl tento proces nezvládnutý a mnoha pacientům přinesl nesnáze. Naopak jsou regiony, kde proces proběhl dobře a péče je humánní a kvalitní. U nás ale není cílem reformy lůžka rušit, ale vytvořit model vyvážené péče, která by pak jistou redukci mohla přinést.

* V Bohnicích začalo fungovat komunitní centrum. Jak péče v něm vypadá?

	Vytvořili jsme malé centrum, které má mnohem menší spádovou oblast než léčebna. Poskytuje péči pacientům v jejich prostředí, to znamená, že služba psychiatrických sester a lékařů není vázaná na budovu či centrum, ale je mobilní. Během několika měsíců máme v databázi ke stovce klientů.

* Vytváříte nové služby zaměřené na ty, kdo léčebnu opouštějí. Můžete je přiblížit?

	Kromě služeb tradičních, jako je doporučení ambulantního lékaře, jde o péči zdravotně­sociální pracovnice. Ta pomůže třeba s pracovní neschopností, doporučením kontaktů na úřady a podobně. Z novějších služeb tu máme poradny – jak pro bydlení, tak i práci. Ty v sobě kombinují pomoc při hledání bytu či zaměstnání s vytvářením dovedností. Dávají tedy obrazně řečeno nejen hladovým najíst, ale učí je také lovit. Další službou je denní stacionář, který pacient začne využívat už během hospitalizace. Pracovníci tohoto centra pak doprovázejí člověka do nového prostředí služeb, které by měl do budoucna navštěvovat. Po propuštění mohou pacienti náš stacionář ještě několik týdnů navštěvovat. Studie ukazují, že období prvních dvou týdnů odchodu z léčebny či nemocnice je nejhorší z hlediska rizika sebevraždy. Proto má také tato práce smysl.

Foto popis| Martin Hollý
Foto autor| Foto: Deník
Region| Jižní Morava
Publikováno| Brněnský deník; Události; 13
Publikováno| Vyškovský deník; Události; 13
Publikováno| Břeclavský deník; Události; 13
Publikováno| Blanenský deník; Události; 13
Publikováno| Hodonínský deník; Události; 13
Publikováno| Znojemský deník; Události; 13
ID| d7379a0e-77c8-4754-9e01-233b3c87248c

ČT 1
Český vynález monitoruje schizofrenii
25.3.2013    ČT 1    str. 1   21:25 Reportéři ČT
        Psychiatrická léčebna Bohnice    
 Schizofrenie je závažné onemocnění, kolem kterého je řada mýtů. Ale pokud se léčí, dá se s ním docela normálně žít. Opak vede jednoznačně do blázince a každý záchvat je pro pacienta nebezpečný. Čeští lékaři teď vymysleli způsob, jak nečekanému výbuchu psychózy zabránit. Pacientům stačí být ve spojení s lékaři pomocí telefonu. Problém je, že zdravotní pojišťovny na projekt s názvem Itareps zatím nechtějí slyšet. Více Filip Černý.

Jakub RAK, nemocný
--------------------
Tady u Lennonovy zdi jsem měl asi největší zážitek z tý psychózy. Připadalo mi, že všechny ty vzkazy, co tady jsou napsaný, jsou adresovaný mně a hrozně mě to uchvátilo. Jmenuje se to akutní polymorfní psychotická ataka. Vzniká to tak, že člověk bere moc drog a má moc stresů najednou, a to dohromady spustí kaskádu jevů v mozku, který se už potom nedají zastavit.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
Jakubovi je 21 let a vloni se mu rozjelo onemocnění, které může být prvním projevem schizofrenie. Předcházel tomu vyhazov ze školy a konec dlouhé práce na překladech z angličtiny.

Jakub RAK, nemocný
--------------------
To je Dvanáctka od Williama Gladstonea. To je jedna z knížek, kterou jsem přeložil. Já jsem začal kouřit trávu, když jsem překládal tu knihu, protože jsem bydlel v bytě, kde to bylo poměrně tolerovaný. Většinu času jsem byl vlastně doma a nedělal jsem nic jinýho, než že jsem seděl a balil jsem jednu cigaretu, marihuanovou cigaretu od druhý. Chodil jsem po Praze, uvědomoval jsem si, nebo viděl jsem spoustu znamení. Když jsem slyšel název stanice Výtoň, tak jsem si hned uvědomil, ví to, že já něco vím, to znamená, že ta stanice se mi snaží sdělit, že to vím. Ale co vím? Začal jsem přikládat předmětům a židlím především role, takže když jsem si sednul do tý židle, tak jsem najednou měl roli třeba člověka, který pracuje. Když jsem si sednul do jiný židle, tak jsem měl roli člověka, který odpočívá. Máma zavolala záchranku a odvezli mě do Bohnic.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
Bohničtí psychiatři Jakuba vytáhli z nejhoršího a začali pracovat na tom, aby se mu psychóza nevrátila. Jakub byl proto zařazen do projektu Itareps, který je českým vynálezem.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
My jsme si v roce 2005 uvědomili, že tahle společnost je mobilizovaná v tom smyslu, že spousta lidí má mobily. A už tehdy bylo víc mobilních čísel než obyvatel republiky. A řekli jsme si, že to je přesně to, co potřebujeme, abychom dokázali zjistit, zda se zhoršuje stav pacienta.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
Doktor Španiel se spojil s firmou Comgate a kybernetiky z ČVUT. Vyvinuli program, který monitoruje stav pacienta na dálku. Pacient a jeho rodina každý týden vyplní dotazník formou SMS zprávy. Díky tomu lékaři zachytí varovné příznaky, které předem hlásí návrat schizofrenie.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
Ty příznaky jsou popsány docela dobře. A jsou od zhoršeného spánku, pozornosti, neklidu nebo najednou náhlé neschopnosti se vyrovnat s běžnými nároky všedního dne.

Jakub RAK, nemocný
--------------------
No, tady mi napíšou, dobrý den, prosíme o vyplnění vašeho dotazníku, váš Itareps.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
Jakub má v ruce tenhle ten dotazník kde je 10 otázek, který se vlastně dotazuje na zhoršení oproti minulému týdnu, třeba spánku, hodnocení chuti k jídlu a podobně.

Jakub RAK, nemocný
--------------------
Ke každý otázce přiřadím číslo od 0 do 4. Třeba kdybych neměl chuť k jídlu, tak tady napíšu 2. A kdyby se hodně zhoršilo soustředění, například u čtení či sledování televize, ale ne tak špatně, tak tady napíšu 1.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
Ten matematický algoritmus tam někde na vzdáleném serveru to schroustá, a když se objeví ta specielní konfigurace, o které víme, nebo o které jsme zjistili, že předchází relaps, tak o tom dostává zprávu lékař nebo v tomhle tom případě já pomocí e-mailu, jako e-mailovou zprávu. A já potom zavolám Jakubovi a zvýším léky, o, nepatrně, třeba o půl tablety, a to úplně stačí na pár týdnů. A to úplně stačí, aby to fungovalo velmi dobře.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
Česká psychiatrie je dnes postavena na velkých léčebnách ze začátku minulého století. Pojišťovny jsou zvyklé posílat na hospitalizace miliardy korun a lékaři tak pomáhají postiženým především na nemocničním lůžku. Program Itareps chce jít proti tomuto trendu. Autoři už publikovali jeho výsledky ve vědeckých časopisech. Uvádí, že snížili u zapojených pacientů hospitalizace až o 70 procent. V těchto případech tak psychiatři chrání i pacientův mozek, který jinak těžce trpí každým záchvatem.

Jakub RAK, nemocný
--------------------
Líbí se mi, že se jako někdo každej tejden podívá na to, jak mi je.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
My jsme před 3, před 4 lety vyvezli ten program i do Japonska, kde se ho ujala univerzita v Čibě. A byla tady provedena studie zcela nezávisle na nás, ve 4, ve 4 univerzitních pracovištích v Japonsku, kde ukázali, že ta, že ten program je schopen snížit míru relapsu až o 90 procent, což je naprosto neuvěřitelné.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
Itareps dosud běžel na základě bezplatného zapojení psychiatrů a díky sponzorům. Když autoři chtěli, aby se program hradil z veřejného pojištění, narazili u zdravotních pojišťoven.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
Já jsem měl ten pocit, že jsme je tím programem jako trošku vystrašili a zaskočili.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
Program sice podporuje ministerstvo zdravotnictví, ale například VZP ho zatím neplatí.

Vlastimil SRŠEŇ, ředitel Odboru komunikace VZP
--------------------
Tak, pokud se bavíme o tomto roce, tak ten důvod je naprosto jednoduchý. Úhradová vyhláška neobsahuje kódy pro hrazení této péče.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
To je ovšem nepravdivá argumentace. Ve zmíněné vyhlášce ministerstva zdravotnictví musí být každá hrazená léčba. A projekt Itareps ve vyhlášce je.

Viktorie PLÍVOVÁ, mluvčí Ministerstva zdravotnictví ČR
--------------------
Ty výkony v té konkrétní vyhlášce zůstaly.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
Toto tedy není ten pravý důvod. Pravda ovšem je, že autoři projektu udělali chybu. Způsob placení Itarepsu, tak, jak ho navrhli do ministerské vyhlášky, se příliš nelíbil ambulantním psychiatrům. Byl moc složitý.

Vlastimil SRŠEŇ, ředitel Odboru komunikace VZP
--------------------
Konkrétně ambulantní psychiatři se na tom odmítli podílet.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
Možná, že to byla chyba, ale musím říci, že to byla záleži..., že to v kontextu toho celého je okrajová záležitost, protože primárně VZP prohlásila, že prostě ty kódy nenasmlouvá. A nenasmlouvá je proto, že je to telemedicína, protože je to nezvyklé.

Vlastimil SRŠEŇ, ředitel Odboru komunikace VZP
--------------------
Je opravdu potřeba si uvědomit i tu filozofickou otázku v tom širším kontextu, zdali takovýto pokus nebo takovýto pilotní projekt nebo experiment, který by se měl dít v druhé zemi na světě, v současné době v rámci ekonomické krize, jestli Česká republika je vhodná pro takové testování nových věcí.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
Itareps je v klinické praxi od roku 2006 a o žádný experiment nejde. Těch pacientů je zhruba něco kolem 1100. My máme u nás zahrnuto asi 80 lékařů, kteří s námi úzce spolupracují.

Vlastimil SRŠEŇ, ředitel Odboru komunikace VZP
--------------------
Tady není standardní, aby vývoj takovýchto programů podporovaly zdravotní pojišťovny. Je pravda, že zdravotní pojišťovny a i VZP by byla určitě ochotna ...

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
Já se omlouvám, vy mluvíte o vývoji, ale to je dávno vyvinuté, ono to jako funguje, já nevím, 6, 7 let. Proč mluvíte o vývoji?

Vlastimil SRŠEŇ, ředitel Odboru komunikace VZP
--------------------
Pokud něco funguje 6, 7 let i v této oblasti, tak neznamená, že ten systém je naprosto vychytaný a tak dále.

Cyril HÖSCHL, ředitel Psychiatrického centra Praha
--------------------
Já za tím projektem stojím naprosto jednoznačně z několika důvodů. Jenom jeden z nich je ekonomický. Ten přínos je nepochybný a bavit se můžeme pouze o tom, jak je vysoký. Druhý ten důvod je psychologický, protože to zkvalitňuje skutečně kontakt duševně nemocného, v tomto případě psychotika, což je velmi závažné duševní onemocnění, se svým lékařem a vlastně s celou tou zdravotnickou soustavou.

Vlastimil SRŠEŇ, ředitel Odboru komunikace VZP
--------------------
Pokud je tento program tak vědecky uznáván, jak vy říkáte, a tak světově uznáván, proč ten program dávno nefunguje například v řadě vyspělých zemí Evropské unie či v Americe?

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
No, protože oni ho vymysleli tady v Bohnicích. On je odsud.

Vlastimil SRŠEŇ, ředitel Odboru komunikace VZP
--------------------
Chápu, že je velmi světově uznáván, ale i přesto si mohu klást otázku, to jistě nezpochybníte, proč ten program nepoužívají, pokud je tak velmi uznáván a tak úspěšný, proč ho běžně nepoužívají ty nejvyspělejší země?

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
Profesor Jan Libiger patří mezi oceňované české psychiatry. Na hradeckou kliniku jsme za ním zajeli, protože je nezávislý a z projektu Itareps nemá žádný prospěch.

Jan LIBIGER, přednosta Psychiatrické kliniky LF UK v Hradci Králové
--------------------
Předejít více jak 50 procentům relapsů, které si vynutí hospitalizaci, bezpochyby ušetří obrovské prostředky.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
My jsme spočítali, že bychom byli schopni psychiatrii, české psychiatrii ušetřit něco kolem 300 milionů korun ročně.

Vlastimil SRŠEŇ, ředitel Odboru komunikace VZP
--------------------
Pokud hážete stamilionovými čísly v rámci České republiky, v rámci projektu Itareps, tak vás jenom upozorňuju, že si můžete velmi nehezky naběhnout a že ta čísla jsou podle Všeobecné zdravotní pojišťovny minimálně naprosto mimo realitu.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
A vy máte teda nějakou kalkulaci toho, kolik by byly náklady? Říkáte, že by mohly se zvýšit náklady na čem?

Vlastimil SRŠEŇ, ředitel Odboru komunikace VZP
--------------------
My jelikož nez..., jelikož neznáme a nemáme nákladovou analýzu, tak máme určité odhady. Ty odhady teďka určitě není nutno zveřejňovat, protože je to věc, která se teprve bude do budoucna řešit.

Cyril HÖSCHL, ředitel Psychiatrického centra Praha
--------------------
Nikdo nechce, aby kupovali nějakého zajíce v pytli. Ale ať si to teda vyzkoušej. Ať si zaplatěj grant a nějaké nezávislé skupiny, které si ty pacienty zařadí tak či onak. Ať to vyhodnotí někdo úplně slepě, kdo neví, kdo byl a nebyl v Itarepsu, a jenom se podívá, jak byl dlouho hospitalizovanej. To všechno se dá zařídit. Ale není k tomu vůbec žádná ochota.

Jan LIBIGER, přednosta Psychiatrické kliniky LF UK v Hradci Králové
--------------------
Tady můžeme přijít o příležitost zavíst něco, co bude po stránce psychiatrický praxe kliniky i po stránce výzkumný nesmírně zajímavý a může do budoucna zrevolucionizovat tu praxi.

Filip ČERNÝ, redaktor
--------------------
VZP zatím váhá, i když její nový ředitel Zdeněk Kabátek dal už neformálně najevo, že ho Itareps zajímá. Ostatní pojišťovny tvrdí, že začnou projekt platit příští rok, kdy se změní formulace ve vyhlášce tak, aby zmizely výhrady ambulantních psychiatrů.

Jaromír GAJDÁČEK, prezident Svazu zdravotních pojišťoven
--------------------
My ho podporujeme, říkám znovu, je to v zájmu toho komfortu těch našich klientů, a určitě to je z hlediska finančního zajímavé.

Filip ŠPANIEL, psychiatr, Psychiatrické centrum Praha
--------------------
Dobrý den, Jakube, pojďte prosím dál. Pojďte. Takže, neviděli jsme se měsíc. A řekněte mi, jak se cítíte. Jak se máte? Jak vám je?

Jakub RAK, nemocný
--------------------
Je mi fajn, je mi dobře, spím normálně. Nic se mi neděje.

ČT 24
Kontrola VZP
25.3.2013    ČT 24    str. 5   11:00 Studio ČT24 - Zprávy
        Zdravotnictví    
Správní rada Všeobecné zdravotní pojišťovny by dnes měla řešit výsledek ministerské kontroly. Z ní mimo jiné vyplynulo, že VZP nejspíše neoprávněně vyplatila skoro půl miliardy korun na projekt elektronických zdravotnických knížek IZIP. Resort zdravotnictví kvůli tomu podal trestní oznámení.

Leoš HEGER, ministr zdravotnictví /TOP 09/ /3. 9. 2012/
--------------------
Je důvodné podezření ze spáchání trestných činů při nakládání s veřejnými prostředky s celkovou škodou ve výši přesahující 450 milionů korun.

denik.cz
Z léčeben budou nemocnice. Kvůli předsudkům
25.3.2013    denik.cz    str. 0   Z domova
        Psychiatrická léčebna Bohnice    
Praha - Ministerstvo chce na reformu šest miliard korun z evropských fondů. Zařízení by se měla zmodernizovat, přibudou komunitní centra
Filipa nikdy dřív psychické potíže netrápily. Pak se sešly zkoušky ve škole, spousta práce a do toho problémy ?v rodině – a vedle únavy a apatie se najednou objevily problémy mnohem vážnější.

„Jako by mě někdo sledoval a zmanipuloval věci v bytě – vyměnil knížky, aby nedávaly smysl, napojil se na můj počítač. Měl jsem pocit, že jsou na mě všichni domluveni, aby mě dohnali na policii k nějakému přiznání, abych šel za mříže. Voda chutnala hnusně – museli ji vyměnit, aby mě omámili, myslel jsem si," popisuje Filip na nových webových stránkách bohnické léčebny Bohnicebezhranic.cz.

„Vše vygradovalo den před převozem, kdy jsme spolu večer hovořili. Byl vystrašený ?a prosil mě, abych přišla k němu domů, protože tam má duchy – slyší kroky a otevírání dveří. Když jsem k němu dorazila, říkal, že ho „oni" sledují," vzpomíná Filipova přítelkyně. Nemoc naplno propukla během pouhých dvou týdnů.

Stačilo čtrnáct dní léčby ?a Filipovi, kterému byla diagnostikována psychotická porucha, se jeho stav zlepšil. Už ví, že trpěl paranoidními domněnkami. Stále sice potřebuje intenzivní péči, ve všem má však podporu své přítelkyně.

Filipův případ ukazuje, že duševní nemoc se může jednou týkat každého z nás. A že nejde vůbec o problém okrajový, dokazují i čísla: psychické poruchy jsou druhým nejčastějším důvodem pro přiznání invalidního důchodu; u nejtěžšího stupně přitom stojí dokonce na první příčce. Přitom na péči jdou jen tři procenta z peněz na zdravotnictví, i když průměr ?v EU je osm procent.
Systémová opatření jsou nutná

Právě proto nyní ministerstvo zdravotnictví chystá reformu psychiatrické péče, na niž chce z evropských fondů získat šest miliard korun. Plán proměny by měl být hotov do letošního pololetí. „Když si uvědomíte, že tyto choroby postihují 27 procent obyvatelstva a v nejbližší době nedojde ke zlepšení, protože hlavním důvodem je stres a zrychlený způsob života, zjistíte, že bez systémových opatření se neobejdeme," upozorňuje náměstek ministra zdravotnictví Marek Ženíšek.

Jak by se měl systém péče proměnit? „Chceme dosáhnout evropského standardu – tedy modernizovat léčebny, které byly moderní na konci 19. století. Pak je to přesun péče do menších lokálních center blíže pacientovi," dodává Ženíšek. Reforma by přitom měla probíhat od roku 2014 do roku 2020.
Nově i akutní péče

Právě léčeben by se měla týkat jedna z prvních změn. Už za několik měsíců se – alespoň formálně – deset z 13 českých léčeben změní v nemocnice. Důvodem je, že lidé vnímají slovo „léčebna" negativně, a tak se lékaři a ministerstvo snaží této škatulky zbavit. Ani pohled na duševně choré u nás není ideální. Jak upozorňuje profesor Ján Pavlov-Praško, jsme státem, který je stigmatizuje vůbec nejvíc v Evropě.

Zároveň se v léčebnách vedle dlouhodobé péče bude nově poskytovat i ta akutní. To se sice dělo i dosud, ovšem zařízení neměla na tuto péči smlouvy ?s pojišťovnami.

Z reformy ovšem panují i určité obavy. „Může se stát, že se v zájmu úspor jako v mnoha zemích v zahraničí zavřou léčebny a o duševně nemocných bezdomovcích, kterých je asi třetina (a v Praze jich je tedy hodně přes tisíc), se nebude mluvit. Komunitní centra se budou zřizovat, ale v nedostatečném počtu, takže převzít úkoly léčeben nezvládnou," upozorňuje psychiatr Ivan David z bohnické léčebny. Ministerstvo však uklidňuje – rušení léčeben nechystá, připouští ovšem redukci počtu lůžek.
Ředitel Psychiatrické léčebny Bohnice Martin Hollý: Není to jen o zdraví. Pacienty také učíme, jak si najít práci

Že péče o duševně choré v České republice potřebuje „oprášit", potvrzuje téměř každý odborník. Léčebna v Bohnicích se snaží být příkladem – od 1. července mění svůj název na „nemocnici", má nové webové stránky a stále se snaží rozšiřovat nabídku svých služeb.

Můžete shrnout největší problémy současného systému péče o duševně nemocné?
Je roztříštěný – chybí návaznost a jasně dané zodpovědnosti jednotlivých typů péče. Navíc je systém podfinancovaný. Pokud se někdo dlouhodobě potýká s vážnou duševní nemocí, potřebuje celý komplex služeb – od hospitalizace přes kvalitní, často intenzivní ambulantní péči a psychoterapii až po podporu v sociálních a pracovních aktivitách. Lůžková péče je koncentrovaná do léčeben s velkými spádovými oblastmi. Hospitalizace tedy člověka vytrhává z jeho běžných vztahů a často probíhá ve stavebně zanedbaných budovách. Při pobytu na lůžku bývá pro nemocného obtížné být v kontaktu se svými blízkými, což platí i pro služby ?v místě bydliště. Propuštění je proto náročné pro nemocného i jeho rodinu, obvyklé řešení víkendovými propustkami se ale hodí jen pro část pacientů. Nastavení systému zkrátka spíše klade překážky koordinované péči, než že by ji podporovalo.

Existuje nějaká země, jejímž systémem bychom se měli či mohli inspirovat?
Transformace péče ve světě probíhají desítky let, nikde ale neproběhly ideálně. V EU proto vznikla analýza se souborem doporučení, které jsou kompilátem dobrých zkušeností. Mezi ně patří, že by péče měla být dostupná jak ?v čase, tak v místě. Základní jednotku by mělo tvořit centrum, které poskytuje služby nejen zdravotní, ale i sociální. Slouží přitom pro 60 až 100 tisíc obyvatel. Dosažitelné by mělo být pohotovostně, bez nutnosti doporučení a nejlépe non-stop.

Jakou formou se dnes u nás obvykle lidí léčí?
Většina v psychiatrických ambulancích. V roce 2012 jich bylo přes 600 tisíc, což je přibližně o 50 procent více než před deseti lety. Asi desetina z těchto pacientů je hospitalizovaná. Pokud se bavíme ?o rozdílech mezi systémy péče u nás a v západních zemích, je nutné zmínit další nesnáze v ČR. Běžný ambulantní psychiatr musí ošetřit až 40 pacientů denně. V tomto počtu není možné mluvit ?o psychoterapeutické péči, která by měla být běžnou součástí péče psychiatrické. Způsobuje to nízký počet psychiatrických ambulancí ?a nastavený systém plateb.

V některých zemích už léčebny neexistují. Bude se tímto směrem ubírat vývoj u nás?
K zemím s nejnižším počtem lůžek patří Itálie. Tam se léčebny zrušily zákonem ?v roce 1978. V některých regionech byl tento proces nezvládnutý a mnoha pacientům přinesl nesnáze. Naopak jsou regiony, kde proces proběhl dobře a péče je humánní a kvalitní. U nás ale není cílem reformy lůžka rušit, ale vytvořit model vyvážené péče, která by pak jistou redukci mohla přinést.

V Bohnicích začalo fungovat komunitní centrum. Jak péče ?v něm vypadá?
Vytvořili jsme malé centrum, které má mnohem menší spádovou oblast než léčebna. Poskytuje péči pacientům v jejich prostředí, to znamená, že služba psychiatrických sester a lékařů není vázaná na budovu či centrum, ale je mobilní. Během několika měsíců máme v databázi ke stovce klientů.

Vytváříte nové služby zaměřené na ty, kdo léčebnu opouštějí. Můžete je přiblížit?
Kromě služeb tradičních, jako je doporučení ambulantního lékaře, jde o péči zdravotně-sociální pracovnice. Ta pomůže třeba s pracovní neschopností, doporučením kontaktů na úřady ?a podobně. Z novějších služeb tu máme poradny – jak pro bydlení, tak i práci. Ty v sobě kombinují pomoc při hledání bytu či zaměstnání s vytvářením dovedností. Dávají tedy obrazně řečeno nejen hladovým najíst, ale učí je také lovit. Další službou je denní stacionář, který pacient začne využívat už během hospitalizace. Pracovníci tohoto centra pak doprovázejí člověka do nového prostředí služeb, které by měl do budoucna navštěvovat. Po propuštění mohou pacienti náš stacionář ještě několik týdnů navštěvovat. Studie ukazují, že období prvních dvou týdnů odchodu z léčebny či nemocnice je nejhorší z hlediska rizika sebevraždy. Proto má také tato práce smysl.

"

URL| http://www.denik.cz/z_domova/z-leceben-budou-nemocnice-kvuli-predsudkum-20130324.html

Haló noviny
Vláda možná kývne na návrh KSČM
25.3.2013    Haló noviny    str. 2   Z domova
    (ku)    Zdravotnictví    
Tentokrát by už Nečasův kabinet mohl souhlasit se zvýšením plateb zdravotním pojišťovnám za státní pojištěnce tak, jak to minulý týden schválila sněmovna na návrh komunistické poslankyně Soni Markové.
	Sněmovna vyzvala vládu, aby příspěvek státu vzrostl o 50, tedy na 773 Kč měsíčně. Ministr zdravotnictví Leoš Heger (TOP 09) soudí, že vláda na zvýšení přistoupí. »Jsem spíše optimistou,« řekl včera v pořadu ČT Otázky Václava Moravce. Ještě před několika dny o souhlasu vlády se zvýšením plateb pochyboval, ve sněmovně se při rozhodování o návrhu Markové zdržel hlasování. Proti se rozhodně postavilo ministerstvo financí. »Jsem ráda, že jsem mohla panu ministrovi pomoci,« reagovala s nadhledem Marková, která je stínovou ministryní zdravotnictví KSČM. Připomněla, že Heger nedokázal za celé tři roky ve vládě prosadit požadavek ve prospěch pojištěnců. »I když byl mnohokrát tlačený k tomu, aby byl vstřícnější k lékařům i k pacientům a snažil se o zabezpečení potřebné zdravotní
	péče. Dosud vždy vlastně přenášel zodpovědnost na pacienty,
	« dodala pro Haló noviny Marková.
	Výzva sněmovny tak paradoxně Hegrovi pomohla. Příspěvky za důchodce, děti nebo nezaměstnané stát nezvýšil několik let. Heger uvedl, že »zamrznutí« způsobilo značný »defekt« zdravotního systému. Pokud by vláda platby zvýšila, peníze by byly podle ministra využity lépe než v minulosti. »Udělali jsme řadu kroků, které systém jasně zlepšily,« uvedl. Navzdory růstu DPH a platů se podle něj snížilo zadlužení systému, za loňský rok prý bude asi 2,5 mld. Kč.
	Zvýšení plateb o 50 Kč měsíčně by přineslo zdravotnictví asi 3,6 mld. Kč ročně. Nyní pojišťovny dají na péči kolem 220 miliard. »Navýšení by mohlo pomoci všem zdravotnickým
	zařízením s tím, co je nyní drtí, tj. kombinace úhradové
	vyhlášky s DPH a inflace,« dodala komunistická poslankyně. Pro zvýšení platby za státní pojištěnce se vyslovila v debatě i exministryně zdravotnictví, europoslankyně Zuzana Roithová (KDU-ČSL). Kdyby byla ministryní, usnesení sněmovny navržené KSČM by podle svých slov respektovala.

Havlíčkobrodský deník
Není to jen o zdraví. Pacienty také učíme, jak si najít práci
25.3.2013    Havlíčkobrodský deník    str. 13   Události
    (mk)    Psychiatrická léčebna Bohnice    
Ředitel Psychiatrické léčebny Bohnice Martin Hollý pro Deník:

Praha – Že péče o duševně choré v České republice potřebuje „oprášit“, potvrzuje téměř každý odborník. Léčebna v Bohnicích se snaží být příkladem – od 1. července mění svůj název na „nemocnici“, má nové webové stránky a stále se snaží rozšiřovat nabídku svých služeb.

* Můžete shrnout největší problémy současného systému péče o duševně nemocné?

	Je roztříštěný – chybí návaznost a jasně dané zodpovědnosti jednotlivých typů péče. Navíc je systém podfinancovaný. Pokud se někdo dlouhodobě potýká s vážnou duševní nemocí, potřebuje celý komplex služeb – od hospitalizace přes kvalitní, často intenzivní ambulantní péči a psychoterapii až po podporu v sociálních a pracovních aktivitách. Lůžková péče je koncentrovaná do léčeben s velkými spádovými oblastmi. Hospitalizace tedy člověka vytrhává z jeho běžných vztahů a často probíhá ve stavebně zanedbaných budovách. Při pobytu na lůžku bývá pro nemocného obtížné být v kontaktu se svými blízkými, což platí i pro služby v místě bydliště. Propuštění je proto náročné pro nemocného i jeho rodinu, obvyklé řešení víkendovými propustkami se ale hodí jen pro část pacientů. Nastavení systému zkrátka spíše klade překážky koordinované péči, než že by ji podporovalo.

* Existuje nějaká země, jejímž systémem bychom se měli či mohli inspirovat?

	Transformace péče ve světě probíhají desítky let, nikde ale neproběhly ideálně. V EU proto vznikla analýza se souborem doporučení, které jsou kompilátem dobrých zkušeností. Mezi ně patří, že by péče měla být dostupná jak v čase, tak v místě. Základní jednotku by mělo tvořit centrum, které poskytuje služby nejen zdravotní, ale i sociální. Slouží přitom pro 60 až 100 tisíc obyvatel. Dosažitelné by mělo být pohotovostně, bez nutnosti doporučení a nejlépe non­stop.

* Jakou formou se dnes u nás obvykle lidí léčí?

	Většina v psychiatrických ambulancích. V roce 2012 jich bylo přes 600 tisíc, což je přibližně o 50 procent více než před deseti lety. Asi desetina z těchto pacientů je hospitalizovaná. Pokud se bavíme o rozdílech mezi systémy péče u nás a v západních zemích, je nutné zmínit další nesnáze v ČR. Běžný ambulantní psychiatr musí ošetřit až 40 pacientů denně. V tomto počtu není možné mluvit o psychoterapeutické péči, která by měla být běžnou součástí péče psychiatrické. Způsobuje to nízký počet psychiatrických ambulancí a nastavený systém plateb.

* V některých zemích už léčebny neexistují. Bude se tímto směrem ubírat vývoj u nás?

	K zemím s nejnižším počtem lůžek patří Itálie. Tam se léčebny zrušily zákonem v roce 1978. V některých regionech byl tento proces nezvládnutý a mnoha pacientům přinesl nesnáze. Naopak jsou regiony, kde proces proběhl dobře a péče je humánní a kvalitní. U nás ale není cílem reformy lůžka rušit, ale vytvořit model vyvážené péče, která by pak jistou redukci mohla přinést.

* V Bohnicích začalo fungovat komunitní centrum. Jak péče v něm vypadá?

	Vytvořili jsme malé centrum, které má mnohem menší spádovou oblast než léčebna. Poskytuje péči pacientům v jejich prostředí, to znamená, že služba psychiatrických sester a lékařů není vázaná na budovu či centrum, ale je mobilní. Během několika měsíců máme v databázi ke stovce klientů.

* Vytváříte nové služby zaměřené na ty, kdo léčebnu opouštějí. Můžete je přiblížit?

	Kromě služeb tradičních, jako je doporučení ambulantního lékaře, jde o péči zdravotně­sociální pracovnice. Ta pomůže třeba s pracovní neschopností, doporučením kontaktů na úřady a podobně. Z novějších služeb tu máme poradny – jak pro bydlení, tak i práci. Ty v sobě kombinují pomoc při hledání bytu či zaměstnání s vytvářením dovedností. Dávají tedy obrazně řečeno nejen hladovým najíst, ale učí je také lovit. Další službou je denní stacionář, který pacient začne využívat už během hospitalizace. Pracovníci tohoto centra pak doprovázejí člověka do nového prostředí služeb, které by měl do budoucna navštěvovat. Po propuštění mohou pacienti náš stacionář ještě několik týdnů navštěvovat. Studie ukazují, že období prvních dvou týdnů odchodu z léčebny či nemocnice je nejhorší z hlediska rizika sebevraždy. Proto má také tato práce smysl.

Foto popis| Martin Hollý
Foto autor| Foto: Deník
Region| Vysočina
Publikováno| Havlíčkobrodský deník; Události; 13
Publikováno| Jihlavský deník; Události; 13
Publikováno| Třebíčský deník; Události; 13
Publikováno| Žďárský deník; Události; 13
Publikováno| Pelhřimovský deník; Události; 13
ID| 4361011c-baa3-4cf6-b8e3-2735130ab61a

Lékařské listy
Jak se bránit duševním upírům
25.3.2013    Lékařské listy    str. 41   Komentář
    MUDr. Radkin Honzák    Zdravotnictví    

Na úspěšné knižní tituly Den trifidů nebo Čas sluhů by mohl bez problémů navázat další: Éra psychopatů. Text zatím píše současnost, jednou by to mohl umělecky ztvárnit a komerčně využít někdo ze současníků. Někdo, kdo si vede deníček, protože obecním kronikám není co věřit už od dob, kdy se přestalo psát na pergamen, z něhož je možné vyluštit i zápisy předchozí.

Aby se napříště nemuseli mstitelé za všechny křivdy namáhavě tahat s propanbutanovými láhvemi, vyrábí ve svém bytě roznětky a bomby policista. Dva, jak jinak než neprávem, žalářovaní poslanci se snad budou podílet na tvorbě nové ústavy, na Masarykovu Českou otázku (O naší nynější krisi: pád strany staročeské a počátkové směrů jiných dnes konečně odpovídá náš prezident zasvěcenou úvahou věnovanou rozdílu mezi blbcem a pitomcem. A ukrajinský zabiják, který se po Praze proháněl 150km rychlostí, dostal neuvěřitelnou pokutu - celých 2000 korun.
S touto sortou vysoce postavených psychopatů se bohudík asi sotva setkáme, to však neznamená, že ti z nižších pater by byli příjemnější. Jak jsem již uvedl při jejich diagnostickém popisu, je lépe se k nim chovat jako k drátům na zem spadlým. Tedy vyhnout se jim zeširoka. Bohužel to vždy nejde.
Zákonitě se dostáváme k všeobecně uznávanému tvůrci diagnostického systému odhalujícímu psychopaty, jímž je kanadský psycholog z University of Columbia, Robert Hare. Ten sestavil dotazník běžně používaný jak v psychiatrii, tak v kriminalistice. Protože si myslím, že rozpoznat psychopata dřív, než se staneme jeho obětí, je docela zajímavé, představuji zde ve stručnosti základní kritéria, na nichž stojí Hareho test.

Jak posílit odolnost a snížit riziko zranitelnosti

V případě, že je setkání s výše uvedeným typem lidí nevyhnutelné, doporučuje profesor Hare následující návod pro přežití.
Ujasněte si, s kým vlastně jednáte. To zní sice jednoduše, ale v praxi je to mnohem složitější. Můžete sice mít rozsáhlé znalosti, ale ty vás neochrání před zničujícími důsledky psychopatických postupů. Dobrý psychopat umí zahrát na srdeční struny kohokoli, včetně zkušených expertů.
Nenechte se ovlivnit jeho „rekvizitami“ a fintami. Není to vůbec jednoduché odolat podmanivému úsměvu, doslova hypnotizujícím neverbálním signálům, dokonale propracované strategii predátora. Uvědomujte si stále, koho máte před sebou. Upřený pohled nesvědčí o zájmu, ale o sledování vlastního sebeuspokojení.
Zdálo by se, že takový člověk to nemůže provozovat dlouho, ale podívejme se na náhodně vybraný příspěvek - dotaz z internetové psychologické poradny. Jde o člověka, s nímž tazatelka hodlá navázat vztah a polepšit ho: Znám muže, který dlouhá léta, vlastně už od puberty, na ženy působil, jako by hrál hry. Nejprve je přiměl, aby se do něj zamilovaly, pak si je přitahoval a odtahoval jako jojo a tím je neuvěřitelně psychicky ničil. Takovýchto žen měl i několik najednou a udržoval si je takto dlouhodobě. Vždy měly pocit, že když ještě chvíli vydrží, bude z toho vztah. A když si to myslely nejvíce, on je vždy něčím zcela nečekaně zarazil a oddálil se.
Sundejte klapky z očí. Do nových vztahů vstupujte s očima široce otevřenýma. Stejně jako všichni ostatní také psychopati nejprve nastavují svou lepší tvář. Tu horší většinou poznáte v kritických situacích a v jednání s neznámými a velmi příjemnými lidmi je dobré na ně počkat. Dostanete-li se totiž do sítě psychopata, těžko vyváznete bez finančních či citových šrámů.
Dostanete-li se spolu do kritické situace, buďte ostražití. Některá místa a některé příležitosti jsou pro psychopaty jak stvořené: bary pro osamělá srdce, výletní lodi, letiště, pláže, zkrátka taková, kde je oběť sama, rozhlíží se buď bezradně, nebo po zábavě, společnosti a kde se náhle vynoří někdo, kdo je k dispozici. Myslíte, že se znáte? Možná ano, ale psychopat vás zná okamžitě dokonale a dokáže zaútočit na vaše slabá místa. Vaší nejlepší obranou je znát je dřív a lépe než on a být ve střehu, když se k nim někdo dostává.
Pokud jste měli smůlu a uvízli jste v sítích psychopata, udělejte vše pro odstranění či alespoň snížení míry škod. Není to snadné, ale zde jsou návrhy některých postupů:
1. Sežeňte si profesionálního poradce - kouče. Přesvěčte se napřed, že ovládá tuto problematiku a má s ní zkušenosti. Nepředpokládejte, že kterýkoli profesionál (lékař, psycholog) ví všechno.
	Starší žena hovořila s lékařem o tom, jak je obtížné starat se o manžela po záchvatu mrtvice. Namísto toho, aby se dotázali, co je obtížné, jí lékaři řekli, že to není neobvyklé a že by se v podstatě měla více snažit, aby práci lépe zvládla. Poté co se profesionální pracovník zaměřil na poměry v rodině, zjistil, že jí manžel nedovolil nařídit termostat (na teplo nebo chladno), otevřít okno nebo dělat jakýkoli hluk. Pokud zákazy porušila, byla vystavena slovnímu napadání a hrozbám. (Příručka pro pečovatele o seniory)
2. Neobviňujte se. Ať už jste se zapletli s psychopatem z jakýchkoli důvodů, neobviňujte sami sebe. Psychopati hrají podle svých vlastních pravidel a na ta slušný člověk většinou nepomyslí. Sebeobviňování vám nepomůže nic vyřešit a je to nakonec to, na co psychopat čeká. Tu radost mu vskutku dělat nemusíte!
	„Jak jsem mohla být tak pitomá a nalítnout mu. Teď se tak strašně stydím a mám výčitky svědomí... Připadám si jako ten nejhorší člověk na světě.“ (Z vyprávění pacientky)
3. Ujasněte si, kdo je oběť; jste to vy. Psychopati se velmi často snaží vzbudit dojem, že trpí vaším jednáním, a obviňovat vás za to. Nemarněte čas ani nervy jejich litováním. Pouze s vámi manipulují.
	Když chci nějaký víkend dělat něco sama, je to pro mě těžké, protože vím, že on se doma trápí. A také naznačil, že pokud by náš vztah skončil, je to pro něj důvod pro sebepoškozování, možná i sebevraždu. To je hlavní důvod, proč se držím zpátky, velmi mi na něm záleží a nechci mu ublížit, jenže mi náš vztah nepřijde zdravý. (Dotaz v internetové poradně)
4. Uvědomte si, že v tom nejste sami. Většina psychopatů má za sebou řadu obětí (sňatkoví podvodníci, notoričtí dlužníci, násilníci atd.). Je logické, že psychopat způsobující utrpení jednomu člověku je bude působit také dalším. Buďte opatrní při eventuálním měření sil. To neznamená, že si nemáte stát za svým a hájit svá práva, uvědomte si však, že v takovém zápase můžete utržit emoční a nakonec i tělesná zranění. Psychopati mají velkou potřebu ovládat druhé.
	Kriminalisté při prošetřování události zjistili, že v době, kdy muž sliboval dodávku zboží, měl již několikamilionové dluhy. Navíc vyšlo ještě najevo, že si podezřelý pronajal dva obytné kontejnery, za které neplatil nájem. Společnost, která mu je pronajala, jej proto vyzvala, aby kontejnery vrátil. Dodnes je ale nevrátil a tím způsobil škodu 110 000 korun, což byl další prohřešek muže, který si vyslechl obvinění ze spáchání trestného činu podvodu, při němž způsobil celkovou škodu 678 200 korun. (Slovácký deník)
5. Stanovte jasná základní pravidla. Pokud jste v situaci, že musíte být s psychopatem v jakémkoli kontaktu, určete pravidla, po jejichž překročení bude následovat váš čin. Bude-li týraná žena sedmkrát týdně jen vyhrožovat „ještě jednu facku a jdu na policii,“ bude nejspíš týrána donekonečna. Uvědomte si, že se musíte naučit sami se o sebe postarat. Psychopat se o vás bude „starat“ jediným způsobem.
	Nestyďte se za svou situaci a vyhledejte odbornou pomoc. Zavolejte do specializovaného centra či azylového domu a pokuste se najít někoho, kdo vám může poradit. Tato pracoviště vám mohou pomoci s přípravou odchodu od násilného partnera, při plánování bezpečnostního plánu a v dalším postupu. (www. stopnasili.cz)
6. Nečekejte žádné dramatické změny, polepšení už vůbec ne. „Člověka nezměníš, jenom se ti vybarví,“ napsal Karel Čapek před pětasedmdesáti lety a platí to stále.
	Jednou týdně se u nás opakují scény, kdy přijde opilý domů a sprostě mi nadává, vyhrožuje svou sebevraždou nebo tím, že zařídí, aby mi vzali syna a dali do jeho péče. Má velké dluhy na daních, místo placení si kupuje auta a oblečení. Začínám z něj mít strach a začínám si uvědomovat, že tento způsob života není dobrý ani pro mě, ani pro syna. Již jednou jsem od něj na měsíc odešla k rodičům, přemluvil mě však k návratu. Sliboval změnu, po návratu však byla situace stejná. (Dotaz v internetové psychologické poradně)
7. Přestaňte hrát roli oslíčka, otřes se, jak v rovině emocionální, tak v oblasti ekonomické. Co jste ztratili, je navždy ztraceno a není naděje, že další investice by se vám vyplatily. Psychopati mají nenasytitelný apetit na vše: vaše city, vaše myšlenky, váš majetek, vaši svobodu.
	To jsou i lidi, kterým se lidově říká energetičtí upíři. Často jsou to právě osoby blízké, protože těm se nedá moc odmítnout. A nejhorší asi je, když je upírem rodič a má v podstatě hodné a naivní dítě. Než to dítě pozná, že jeho psychika byla zneužita a svedená na úplně jinou kolej, je často dospělé. I když to pak rozpozná, asi nejhorší je, že v dětství se naučilo tuhle schematickou roli - oběť, která trpí, ten, kdo vždycky přijme vinu a cítí se špatně, případně je mu vina podsunuta.
	Takový má problém v dospělosti vůbec reagovat zdravě a bohužel si často najde i partnera podobného ražení a začnou spolu hrát hru, která má hodně společného s hrou, kterou hrál v dětství s problematickým rodičem. Tam, kde by se jiný bránil, tenhle se automaticky cítí vinný - a s takovým člověkem si pak okolí dělá, co chce, ten je na nejlepší cestě být využíván celý život a všude podvědomě zaujmout roli oběti.
8. Využijte pomoci podpůrných a svépomocných skupin. A dejte si pozor! Jestli jste byli jednou okouzleni určitým typem psychopata, není vyloučeno, že vás podobné charaktery přitahují. Mohou to být „charismatičtí“ vůdcové sekt a podobných seskupení. Hledejte skutečnou podporu, ne další past!
	Velice zajímavou, a právě proto i nebezpečnou skupinou sekt jsou ty, které se dokážou velice pružně prezentovat vzhledem k daným podmínkám, někdy jako náboženství a jindy zase jako „věda“. Tato „psychoterapie“ je však prováděna laiky, kteří mohou způsobit nepředstavitelnou duchovní a duševní újmu.

Foto autor| Zdroj: Incognitopress.wordpress.com

Šance na vakcínu proti Alzheimerově chorobě
25.3.2013    Lékařské listy    str. 4   Výběr z odborného tisku
    jap    Zdravotnictví    

Kanadští lékaři z quebecké Université Laval ve spolupráci s farmaceutickou firmou GlaxoSmithKline odhalili způsob pro stimulaci přirozeného obranného mechanismu mozkové nervové tkáně proti degenerativním procesům typickým pro Alzheimerovu chorobu.

Tým vedený Sergem Rivestem využil pro svou studii laboratorní myši kmene, který je vysoce náchylný k neurodegenerativnímu procesu, při němž dochází k akumulaci neurotoxického beta-amyloidu podobně jako při Alzheimerově chorobě. Mikroglie, které za normálních okolností mozek před akumulací nežádoucích molekul chrání, nejsou u pacientů s Alzheimerovou chorobou schopny beta-amyloid likvidovat. Rivest a jeho spolupracovníci použili monofosforyllipid A (MPL-A), který firma GlaxoSmithKline využívá delší dobu jako adjuvans ve vakcínách. Zdravotní bezpečnost MPL-A je díky tomu velmi důkladně ověřena. Pokud byl myším, jež jsou náchylné k akumulaci beta-amyloidu v nervové tkáni mozku, podáván injekčně MPL-A po dobu 12 týdnů, došlo k eliminaci % amyloidních plaků. Zároveň prováděné testy kognitivních funkcí prokázaly u myší už během podávání MPL-A významně zlepšenou schopnost učení. Autoři studie, která je považována za průlomovou ve vývoji terapií Alzheimerovy choroby i v její prevenci, vidí pro MPL-A dvě potenciální uplatnění. Při intramuskulárních injekcích pacientům s Alzheimerovou chorobou by mohl zpomalit progresi této neurodegenerativní choroby. MPL-A by mohl být použit jako adjuvans pro vakcíny cílené na produkci protilátek proti betaamyloidu. Rivest se domnívá, že u lidí čelících vysokému riziku rozvoje Alzheimerovy choroby by mohl být MPL-A podáván i preventivně.

Foto autor| Ilustrační foto: resetgreece.
O autorovi| Zdroj: Proceedings of the National Academy of Sciences jap

Cholin jako prenatální prevence schizofrenie80
25.3.2013    Lékařské listy    str. 4   Výběr z odborného tisku
    jap    Zdravotnictví    
Američtí psychiatři pod vedením Roberta Freedmana z University of Colorado School of Medicine testovali efekt podávání cholinu v těhotenství na rizika rozvoje schizofrenie.
Celkem bylo do studie zapojeno sto zdravých těhotných žen. Od druhého trimestru gravidity dostávala polovina žen placebo a polovina žen dvojnásobek obvyklých dávek fosfatidylcholinu přijímaných s potravou - 3 600 miligramů fosfatidylcholinu ráno a 2 700 miligramů fosfatidylcholinu večer. Zvýšená suplementace fosfatidylcholinem pokračovala po porodu u novorozenců až do třetího měsíce věku. U novorozenců byla testována elektrofyziologicky míra redukce potenciálů P50 evokovaných opakovaným akustickým podnětem. Pro zdravý mozek je typická inhibice reakcí na opakované podněty alespoň o 50 %. Snížená míra této inhibice naznačuje narušenou funkčnost mozku a signalizuje riziko rozvoje schizofrenie v pozdějším věku. Dostatečná míra inhibice v reakci evokované akustickým podnětem byla zaznamenána při vyšetření pomocí EEG ve spánku u 76 % novorozenců, kteří dostávali zvýšené dávky fosfatidylcholinu, ale jen u 43 % novorozenců, kteří dostávali placebo. Novorozenci s genotypem CHRNA7, který je považován za rizikový s ohledem na rozvoj schizofrenie, vykazovali nižší míru inhibice reakcí na opakovaný akustický podnět. Tento pokles inhibice však byl signifikantní jen u skupiny novorozenců, kteří dostávali placebo. U skupiny suplementované fosfatidylcholinem během intrauterinního vývoje i po porodu byla inhibice reakcí na opakovaný akustický podnět normální i u jedinců s rizikovým genotypem CHRNA7.

Foto autor| Ilustrační foto: bg.wikipedia.org
O autorovi| Zdroj: The American Journal of Psychiatry jap

Marketing & Media
Přísněji a s většími pokutami. Konec „motivování“ lékařů
25.3.2013    Marketing & Media    str. 14   Marketing
    Karla Chlumská    Zdravotnictví    
Letos nás čeká několik legislativních změn, jež mají dopad na marketing.

Zákon o regulaci reklamy, tiskový zákon, autorský zákon a nové legislativní požadavky z Evropské unie, na to všechno bychom se měli v dohledné době připravit.
	V parlamentním jednání je novela zákona o regulaci reklamy (č. 40/1995 Sb.), jejíž účinnost byla původně navržena již od počátku roku 2013. Míří zejména proti korupci a jiným neetickým jednáním v reklamě na humánní léčivé přípravky a podstatně zvyšuje limity pokut.

Konec „motivování“ lékařů

Veřejností sledovanou změnou by mělo být omezení tzv. kongresové turistiky, kdy jsou (zejména) lékařům, lékárníkům a jejich doprovodu pod rouškou odborného semináře hrazeny exotické výlety výměnou za nutně u nich vznikající pocit vděčnosti, projevený posléze předepisováním léků pořadatele výletu. Tyto akce mají být nadále přípustné pouze tehdy, budou-li hrazeny jen cestovní náklady, ubytování, strava a registrační poplatek, výhradně osobám oprávněným humánní léky předepisovat nebo vydávat a pouze přiměřeně hlavnímu účelu setkání.
	V souvislosti s tím se rozšiřuje definice dotčených akcí z „vědeckých kongresů“ i na „obdobné akce“ a zavádí se povinnost tyto akce předem dozorovému orgánu oznámit a účastníkům na výzvu oznámit, jaká plnění obdrželi. V rámci kontroly mají být zadavatel i zpracovatel povinni poskytnout údaje o uskutečněných akcích, sponzorech, poskytnutých plněních a další podklady.

Když je průzkum reklamou

Jasno má být v tom, že i průzkum trhu včetně neintervenčních poregistračních studií, pokud směřují k podpoře předepisování, výdeji, spotřebě nebo prodeji léků, je reklamou.
	Zpřesňují se také podmínky poskytování reklamních vzorků léků.
	Státní ústav pro kontrolu léčiv bude mít pod jednou lupou nejen reklamu na léky, ale nově i na doplňky stravy a potraviny pro zvláštní výživu, což má zamezit dosavadnímu zneužívání volnějších pravidel zadavateli, kteří propagují společně jak doplňky stravy, tak léky.
	V neposlední řadě novela počítá s trojnásobným zvýšením pokut za porušení zákona, když maximální hranici zvyšuje z 5 na 15 mil. Kč.

Obecní noviny pod zákonem

Bude-li schválen vládní návrh novely tiskového zákona (č. 46/2000 Sb.), bude jeho režimu podléhat také tzv. radniční tisk, tedy periodické tiskoviny vydávané obcemi, kraji a hlavním městem Prahou. Návrh by měl zamezit zneužívání obecních tiskovin k politickým cílům, pročež požaduje zejména zajištění prostoru pro všechny názory v samosprávě a zakotvuje soudně vymahatelné právo na uveřejnění „doplňující informace“.

Kolektivní správa autorských práv vstřícněji

Rovněž ve stadiu návrhu je novela autorského zákona (č. 121/2000 Sb.), mírně liberalizující podmínky kolektivní správy autorských práv, a to jak vůči autorům, tak uživatelům. Autoři by mohli získat možnost být zastupováni kolektivním správcem i v případě, že s nakladateli uzavřeli licenční smlouvu na kratší dobu, než je celá doba trvání majetkových práv. Na druhou stranu, uživatelé by mohli jednat jen s jedním kolektivním správcem v případě, že chtějí užít dílo či výkon, jehož původce zastupuje více kolektivních správců, zatímco nyní musí jednat s každým z nich.

On-line nákupy

Do konce roku 2013 je čas na zapracování Směrnice Evropského parlamentu a Rady o právech spotřebitelů 2011/83/EU. Postihuje smlouvy uzavírané na dálku nebo mimo obchodní prostory, zejména po internetu. Upřesňuje stávající úpravu občanského zákoníku větším důrazem na informování spotřebitele, poskytnutí všech kontaktů prodejce a na závaznost konečné ceny.

Evropské návrhy

Návrh Směrnice o klasifikaci, balení a označování nebezpečných přípravků, mj. požaduje, aby obaly takových přípravků (které definuje) nelákaly děti, neklamaly spotřebitele nebo nebyly provedeny či označeny tak, jako bývají potraviny, krmiva, lékařské nebo kosmetické přípravky.
	Návrh Nařízení o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováváním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (tzv. obecné nařízení o ochraně údajů) se objevil v reakci na nárůst užívání osobních dat v prostředí internetu. Usiluje zejména o jednotnější rámec ochrany osobních údajů v EU, důrazné vymáhání práva a možnost dobré kontroly poskytnutých údajů ze strany občanů.
	Návrh Směrnice o kolektivní správě autorského práva a práv s ním souvisejících a udělování licencí pro více území k právům k užití hudebních děl on-line na vnitřním trhu se zaměřuje na řízení a transparentnost kolektivních správců, aby nad nimi nositelé práv mohli vykonávat účinnější kontrolu, a na jednodušší udělování licencí k on-line užití hudebních děl na více územích. *

Foto popis| Novela zákona o regulaci reklamy by mj. měla zamezit motivování lékařů formou „kongresové turistiky“.

O autorovi| text Karla Chlumská je advokátkou v AK Svoboda Chlumská Chrůma a partneři.

Mladá fronta DNES
Nejlepší terapie je pacienty neizolovat
25.3.2013    Mladá fronta DNES    str. 2   Kraj Plzeňský
    Jitka Šrámková    Psychiatrická léčebna Bohnice    
Zápisník

Ředitel psychiatrické léčebny v pražských Bohnicích Martin Hollý posílá své spolupracovníky na zkušenou do občanského sdružení Fokus, které se duševně nemocné snaží dostat z obřích léčeben zpátky do běžného života. Někomu možná připadá absurdní, že ředitel pracuje na zániku zařízení, které řídí. V tom je ale naopak výhra. Hollý pouze pochopil, že pokud se o přeměnu české péče o duševně nemocné nepostarají molochy typu Bohnic, tak se přeměna, o které se uvažuje už dvacet let, nikam nepohne. A léčebny, které za minulého režimu sloužily k uklizení nepohodlných pacientů a které zatím tvoří pilíř české péče, se nezačnou vyprázdňovat. Ředitel Hollý, stejně jako další odborníci, kteří se o přeměnu české péče snaží, totiž ví, že nejlepší terapií je umožnit klientům plnohodnotný život bez izolace od společnosti. I další léčebny včetně té dobřanské by se mohly začít učit od občanské společnosti. V Plzeňském kraji funguje třeba Ledovec, který je obdobou pražského Fokusu.

Foto popis|

O autorovi| Jitka Šrámková redaktorka MF DNES

Regionální mutace| Mladá fronta DNES - plzeňský kraj

nova.cz
Proč muži vyhledávají prostituky a nevěstince i když je doma vše OK?
25.3.2013    nova.cz    str. 0   Doma.cz/Novinky/Láska a sex
        Psychiatrická léčebna Bohnice    
Za sex si občas zaplatí i muži, do kterých bychom to nikdy neřekli…

“Asi je pro okolí přijatelné a srozumitelné, když vyhledá tyto služby muž bez partnerky,“ říká sexuolog Martin Hollý . “Zdá se, že to není ta největší část klientely. Je pravděpodobné, že jednou z motivací je hledání jiné sexuální aktivity, než která je v partnerském vztahu. Také může jít o projev moci a machistického stereotypu, s čímž jistě budou souhlasit feministky. Někdy může jít o experiment a někdy také o nerozumné chování, kterého potom muž lituje.“

Rizika? Nemoci, okradení i skrytá kamera

Odmyslíme-li si možné setkání s kriminálními praktikami, jako je zvýšená možnost okradení, nebo i pozdější vydírání (pozor na skryté kamery), rizikem především pohlavně přenosné nemoci. “Sice neexistuje asi v Evropě člověk, který by se nesetkal s informací o nutnosti v rizikových situacích používat kondom, při orálním, vaginálním i análním sexu, ne každý tuto mnohokrát život zachraňující radu, poslechne,“ varuje sexuolog.

Zpestřit si sex můžeme i doma, bez rizika

“Prozatím všechny snahy o zrušení vykřičených domů selhaly. Prostituce i nevěstince nás tedy budou provázet dál. A budou mít asi i svojí klientelu. Neměli bychom je však vnímat jako řešení partnerských neshod a sexuálního stereotypu,“ říká odborník. Je mnoho jiných možností jak si partnerskou sexualitu zpestřit, přinést do ní nové podněty nebo aktivity, třeba i prostřednictvím erotických hraček.

ČTĚTE TAKÉ:

Velikonoce ve žhavém stylu: Masturbační vajíčka!

Vzrušující svatební noc: Sexy hrátky pro nevěsty

Nevěstinec, vykřičený dům, veřejný dům, dům radosti, dům rozkoše, hovorově často bordel či hampejz je budova používaná k poskytování sexuálních služeb za úplatu, tedy k prostituci. Poskytuje prostitutkám (či prostitutům) místo k setkávání a provozování sexu s klienty.

Jak nevěstince fungují?

“Můžeme se nevěstinci zabývat vcelku odborně i z hlediska ekonomického a jmenovat řadu obchodních modelů, kterými se řídí. Od vlastnictví domu i s osobami, které jsou vlastně v pozici otroků (ať už skutečných nebo některé ze současných forem otroctví - drogová závislost, nelegální imigrantky). V dalším modelu jsou prostitutky zaměstnané. V evropských zemích, vzhledem k tomu, že prostituce je nelegální, je obvyklé, že osoby poskytující sexuální služby platí jistou formu nájmu. Potom může majitel nemovitosti vcelku věrohodně prohlašovat, že provozuje masážní salon, nebo striptýzový bar.“

Nejstarší řemeslo na světě?

“Nejstarší dochované nevěstince, byť už nevyužívané, jsou v Pompejích, tedy ze počátku našeho letopočtu. Odhaduje se, že jich tam bylo několik desítek. Pravděpodobně proto se prostituci říká, že je to nejstarší řemeslo na světě. Odhlédneme li od toho, že jistě není nejstarší a už vůbec ne řemeslo, můžeme ale s velkou jistotou říct, že prostituce provází člověka celou jeho historií.“

Zajímavostí je, že prostituci pozorujeme i jednoho druhu primátu, jde o šimpanze Bonobo. Samice vyměňují sex za jídlo.

“Z historie známe také vojenské nevěstince, kde byly nucené ženy z okupovaných území nuceny uspokojovat vojáky vítězné armády. S jistou pravděpodobností můžeme tvrdit, že většina nevěstinců jistým způsobem využívá nouzi žen, nebo na ně přímo vyvíjí nátlak.

Možná právě to bylo důvodem, proč v druhé polovině dvacátého století byla ve většině zemí prostituce postavena mimo zákon a zůstává tiše tolerovanou,“ říká Hollý.

Foto priloha: http://img.cz.prg.cmestatic.com/media/images/440x248/Mar2013/1475324.jpg?d41d

URL| http://doma.nova.cz/ext/laskaasex/proc-muzi-vyhledavaji-prostituky-a-nevestince-i-kdyz-je-doma-vse-ok.html

Ona DNES
VAŘENÍ JAKO PSYCHOTERAPIE
25.3.2013    Ona DNES    str. 16   Fenomén
    kristina komůrková    Psychiatrie    
Čtení tohoto článku vytváří nutkavou potřebu vtrhnout do kuchyně, uhníst z těsta chleba, vyzkoušet slavná Pohlreichova líčka a na dezert sepředvést scupcakypodle oblíbenéblogerky. U vaření se budete smát a prozpěvovat si, že život je krásný.

Možná neměl slavný psycholog Sigmund Freud kdysi ve své ordinaci investovat do lehátka, ale do sporáku a nerozkrývat u pacientů jejich Oidipův či Elektřin komplex, ale uvařit s nimi poctivý rakouský tapfelspitz. Divil by se, jak dobře naladění by od něj odcházeli. Jenže Freud nejspíš nikdy vařečku v ruce nedržel, a tím pádem nemohl tušit, jak perfektní psychoterapie vaření je - zbavuje stresu a starostí, navozuje pocit štěstí, stmeluje lidi. Někomu dokonce pomohlo přestát rozchod, propuštění z práce a rodinné tragédie.
	Nigela Lawson je slavná britská autorka kuchařek a hvězordinacích? da televizních show, které se přezdívá Queen of Food Porn (Královna bílého sexu). O vaření mluví totiž tak vášnivě, že i když servíruje obyčejnou rozpečenou ciabattu pokapanou olivovým olejem, derou se vám do koutků sliny jak nad šťavnatým steakem. Tahle usměvavá brunetka přiznává, že právě vaření jí nejvíc pomohlo v dobách, kdy jí zemřela na rakovinu maminka, sestra a pak i první manžel.
	To už je ale moc smutný příběh a my chceme mluvit o vaření jako o zábavě. Našlo by tedy uplatnění v psychologických „Vaření by se dalo využít jako podpůrný prostředek u lidí, kteří pořád o něčem přemýšlí, kombinují, plánují, ale skutek utek. Je to dobrý trénink na to něco opravdu vytvářet,“ říká psycholožka Katarína Filasová z Centra zvyšování psychické odolnosti. „U vaření je důležité, že jde o spojení příjemného s užitečným. Takovou kombinaci nabízí minimum aktivit. Ale pokud má člověk opravdu psychické problémy, vařením je nevyléčí.“

VAŘENÍ JAKO VÁŠEŇ

Vaření dělá lidi šťastnějšími. Tedy ne všechny, jsou i tací, kteří pobyt v kuchyni považují za nutné zlo a svět by podle nich byl krásnější, kdyby hlad mohli řešit amarounovou pastou. Mnohem víc je ale těch, kteří si rádi vychutnají povedené jídlo, jsou tvořiví - a vaření je tak pro ně vášní.
	Novodobé kuchařky a kuchaři jsou ochotni za dobrým kouskem hovězího cestovat přes půlku města, sobotní rána tráví na farmářských trzích, pro kamarády pořádají xchodové večeře, nejlepší dárek pro ně je kurz vaření, jejich knihovně dominují kuchařky, pročítají food blogy, objevují nové restaurace a dovolenou plánují podle toho, zda je daná oblast vyhlášená sušenou šunkou nebo v ní stojí nějaká michelinská restaurace. Všimněte si, kolik pořadů o jídle běží v televizi, jak se z jídla stalo jedno z nejoblíbenějších konverzačních témat. Češi se zamilovali do domácího vaření.
	Proč je tomu tak? Vaření je kreativní činnost, vidíte výsledek, kterým uděláte radost svým blízkým. Z přetechnizovaného virtuálního světa, kde všechno musí být hned, se vracíme k poctivé práci, která nejde uspěchat. Tvoříte, kombinujete, dáváte dohromady barvy a chutě, ze syrového nic naservírujete jídlo, na kterém si pochutnáte s těmi, které máte rádi a je vám s nimi dobře. Znáte lépe strávený čas?
	Nechme ale o vaření raději mluvit ty, kteří mu opravdu propadli. Dokonce až tak, že kvůli němu dali sbohem své profesi. „Vaření beru jako umění. Je to jako s hudbou. Máte pár not - ingrediencí a uměním je poskládat z nich symfonii pro chuťové buňky. Je to o zhmotnění fantazie, o náladě,“ popisuje Lenka Požárová, která byla před lety úspěšnou daňovou poradkyní, ale práce jí brala energii. „O víkendech jsem relaxovala vařením. Dětinsky jsem odmítala jít po procházce do restaurace, protože jsem se nutně chtěla realizovat v kuchyni. V tom mi vaření pomáhalo.“ Nakonec Lence Požárové došlo, že jsou jí bližší hrnce než daňová lejstra, a dnes je autorkou osmnácti kuchařek, na farmářských trzích prodává pečené dobroty či svá vyhlášená dýňová másla a marmelády.
	Její příběh je hodně podobný životnímu obratu Jana Havase. Ten je živoucím důkazem, že vaření rozhodně není ženskou doménou. Jan inklinoval k vaření odmala, nejraději na něm má, že ho emocionálně propojuje se strávníky. „Díky vaření prožívám jedinečný pocit sebenaplnění. Baví mě vařit, protože dostávám od svých strávníků jedinečnou zpětnou reakci, mám rád, když mohu o své hosty pečovat,“ vysvětluje Jan Havas, který si dlouhá léta budoval kariéru v reklamě a digitální komunikaci. Čím dál častěji si ale uvědomoval, že pocit naplnění z práce nepociťuje v kanceláři, ale v kuchyni. Zapsal se do dálkového studia do gastronomické a hotelové školy. „Když se o dva roky později řešil prodej mého podílu v digitální agentuře, rozhodl jsem se pro změnu. Měl jsem dost budování kariéry a chtěl jsem si splnit své sny. Přes kamarády jsem se spojil se Zdeňkem Pohlreichem a domluvil si praxi v jeho restauraci Café Imperial. Po deseti letech práce u počítače jsem se oblékl do rondonu a čtrnáct hodin denně pracoval s nožem v kuchyni,“ popisuje Havas.
	Po dalším měsíci ho kamarád poprosil o výpomoc ve svém grill baru, kde se mu rozpadal kuchařský tým. Havas ho dal dohromady a sám se v něm stal zástupcem šéfkuchaře. Dostal chuť do vlastní restaurace, ale brzy pochopil, že bez slušného finančního zázemí by to byl hazard. Teď rok dochází do výrobny uzenin k vyhlášenému pražskému řezníkovi Františkovi Kšánovi mladšímu. „Chtěl jsem se zorientovat v kvalitě surovin, jejich původu a zpracování. Tak se učím pracovat s masem jako řezník,“ říká Jan Havas, který sní o tom, že jednou se mu povede zrealizovat dokonalou síť lokálních chovatelů, pěstitelů a zpracovatelů surovin, která usnadní prožít vlastní kulinární sen i ostatním.

KUCHAŘSKÁ VÝZVA

Už vás svrbí ruce, jen nevíte, jak se pro vaření nadchnout? Nebojte se výzev, zkoušejte nové recepty, používejte nové suroviny, listujte časopisy o vaření. Mimochodem, už tahle činnost je relaxací. Artdirektorka Ony Dnes Anita Ponešová sbírá veškeré české časopisy o vaření od prvního vydání. Poctivě si je archivuje a na začátku každého měsíce si vyndá všechna čísla z daného období a užívá si listování jimi. „Když mi přijde nové číslo, oddaluju chvíli, kdy ho otevřu, abych si to co nejvíc užila,“ vypráví.
	Pokud jste soutěživý typ, mohly by na vás zabrat kuchařské výzvy. Ty se zrodily před sedmi lety v hlavách dvou amerických blogerek Lisy a Ivonne, které se rozhodly, že spolu budou soutěžit. Nadhodily si úkol - upéct sušenky biscotti a chytlo je to tak, že každý měsíc si daly novou výzvu. Dnes s nimi soutěží na webu daringkitchen. com tisíce amatérských kuchařů (mezi nimi i dost Češek a Čechů), a to v kategoriích pečení a vaření.
	Nebo si založte vlastní blog, kde se internetovým fanouškům pochlubíte svými úspěchy (občas i neúspěchy). Fenomén českých foodblogerů odstartoval před sedmi lety Martin Kuciel alias pan Cuketka. Jeho blog s recepty a recenzemi restaurací se stal během chvíle tak populární, že milované jídlo se mu stalou obživou. Oblíbené jsou i Zápisky Kačky Žvýkačky, kde své zážitky z vaření a restaurací vtipně glosuje právnička Klára Donathová. Zajímá mě, jestli opravdu nemá chvíle, kdy ji vaření nebaví. „Nevybavuji si, že bych byla někdy tak utahaná nebo otrávená, že by mě vaření nebavilo. Možná je to tím, že mám štěstí na strávníky, kteří mé jídlo ocení. A možná mám prostě radost z vaření v krvi,“ vysvětluje Klára, která si připravuje i vlastní rohlíky a jogurt. „Nevařím z povinnosti, když mám času míň, připravím těstoviny za půl hodiny, když víc, klidně čtyři hodiny vařím hovězí na víně.“
	Proč má tolik jejích vrstevníků tak rádo vaření, si vysvětluje tím, že mají jiné možnosti než jejich rodiče a prarodiče. „Seženete takřka jakékoliv suroviny, na internetu najdete jakékoliv recepty, je dostupná spousta kuchařek. Dřív se předávaly recepty psané přes kopírák a vařilo se z toho, co se dalo se štěstím koupit. Těžko by máma šla k řezníkovi s tím, že chce vyzrálou květovou špičku na tafelspitz. Já ano, nebo můžu jet do Vídně a dát si tafelspitz u Plachutty,“ říká blogerka.
	Díky vaření se můžete stát i restauratérkou. Ve světě jsou populární bytové restaurace, pomalu se začínají objevovat i u nás. Jednu bytovou restauraci, Na Faře, provozuje novinářka Darina Křivánková. Jejich princip je jednoduchý - jednou za čas vyvěsíte menu (na facebooku, blogu), počkáte, až se vám přihlásí požadovaný počet lidí, a pak se zavřete na celý den do kuchyně, abyste večer své hosty pohostili. Na tomhle podnikání nezbohatnete, vaření musíte opravdu milovat, když se budete takhle namáhat často kvůli neznámým lidem, ale i o tom vaření je - poznáváte stále nové lidi.
	Také Lenka Požárová pořádá ve svém bytě kurzy vaření, kterým říká dýchánky. „Jsou v hodně intimním počtu, potkává se na nich většinou parta nadšenců, které baví se dělit o zkušenosti. Jídlo stírá rozdíly a sbližuje lidi. Mám to vyzkoušené, protože díky mým kuchařkám a produktům, které nabízím na farmářském trhu, jsem se seznámila se spoustou lidí a někteří se stali mými velmi dobrými kamarády. I lásku takto můžete potkat...“
	Poslední otázka je jasná: Tak co nachystáte dnes k večeři?

UMĚNÍM JE POSKLÁDAT Z INGREDIENCÍ SYMFONII PRO CHUŤOVÉ BUŇKY

BLOGERKY BLOGER

Jak vypadá vášeň pro vaření, pochopíte, když zavítáte na blogy o jídle. Stačí pár kliků, pohledů na obrázky a máte chuť vtrhnout do kuchyně.

www.cuketka.cz Nejznámější český foodblog v roce 2006 založil Martin Kuciel -prý neměl na internetu co číst. Za tu dobu pro své čtenáře objevil řadu zapomenutých/ opomíjených surovin, nakazil je vášní pro momofuku (jestli jste tuhle úpravu bůčku nezkusili, rychle to dožeňte). V roce 2010 založil scuk.cz, kde se hodnotí restaurace.

kackazvykacka. blogspot.com Za Kačkou Žvýkačkou se skrývá právnička Klára Donathová z Prahy, která v minulosti pracovala také jako foodkritička pro Lidové noviny. Na jejích stránkách najdete recepty na slané, sladké, recenze na restaurace, jejichž čtení si užijete, protože Klára píše blog s nadhledem a vtipně.

luciedvorakova. blogspot.cz Lucie Dvořáková alias Chez Lucie je známá především díky svým makronkám a cheesecakům. Variací na ně i dalších dezertů najdete na jejích stránkách spousty. Navíc je jednou z těch, které se zúčastňují výzev The Daring Baker´s, tak u ní můžete nastudovat, co všechno už musela upéct.

www.kitchenette.cz Markéta Pavleje vám dokáže, že zdravé vaření znamená dobré. „Nemusíme jíst maso každý den, je skvělé, když děti naučíte jíst luštěniny, ovesné vločky, quinou, čerstvé ovoce a zeleninu, dopřejete jim mlsání v podobě celozrnných sušenek slazených přirozenými sacharidy, jako je agáve sirup, javorový sirup nebo med,“ píše na blogu.

blog.veruska.cz Na blogu dvojnásobné maminky Věry Strnadové najdete mimo jiné recepty na příkrmy pro nejmenší děti, tipy na rodinné recepty i jak vařit bez lepku či bio. Maminky její blog rozhodně coby inspiraci ocení. UŽ MÁTE DOMA CHLEBOVÝ KVÁSEK?

Nejnovějším hitem mezi vyznavači domácího vaření je pečení vlastního chleba. Tahle aktivita během pár týdnů spojila stovky nadšenců, kteří si po republice předávají kvásek, bez něhož se při pečení neobejdete.

Ale pěkně popořádku. Na začátku celého projektu stála naštvanost pár lidí, kteří se bezradně snažili v českých pekárnách objevit chléb, který by chutnal, jak má, byl vláčný, měl správně křupavou kůrku a vydržel několik dní, aniž by se z něj stala gumová podrážka. Když ho nesvedou pekaři, proč si ho neupéct sami, řekla si trojice nadšenců. „Domácí chleba je fenoménem poměrně dlouho, hlavně díky domácím pekárnám. My jsme ale chtěli

lidem ukázat, že si klasický křupavý pecen, který pekárna neumí, mohou upéct i bez pekárny,navíc z kvásku, což je tradiční metoda,“ vypráví jedna z iniciátorek akce Pecempecen. cz, osmadvacetiletá PR manažerka Michala Gregorová. „U nás doma vaření obstarává přítel, já raději peču, a to hlavně chleba,“ popisuje, jak se dostala ke svému šišatému koníčku s křupavou kůrkou. „Začalo to asi před dvěma lety pekařským kurzem v Prakulu a následně objevem malého pekařství v Holešovické tržnici, kde prodávali kvásek. Zkusila jsem to a od té doby peču čím dál tím víc. Od Vánoc jsem pečivo nekupovala ani jednou.“ I ona přiznává, že vaření je pro ni určitá forma terapie a relaxace. „Vyčistíte si hlavu, musíte se soustředit, něco vám vzniká pod rukama. A taky tím uděláte radost někomu dalšímu. Třeba včera jsem nesla dva chleby kamarádkám,“ přidává bonusy domácího pečení. Jestli máte chuť si vyzkoušet, jak bude chutnat váš bochník, na stránkách www.pecempecen. cz najdete mapu a v ní zabodané špendlíky, kde kvásek seženete - v republice je málo oblastí, kde chybí. Navíc ve stejnojmenné facebookové skupině se domácí pekaři chlubí svými výtvory, předávají si zkušenosti. „Když tam vidíte, jaké krásné chleby si doma peče někdo z vašich kamarádů, je těžké odolat a nezkusit si to,“ dodává Michala Gregorová. Pokud chcete víc inspirace, zavítejte na stránky www.maskrtnica.cz, kde je několik receptů na domácí pečivo.

BYTOVÁ RESTAURACE - POHOSTĚTE U VÁS DOMA CIZÍ LIDI

Foto popis| Kulatý poklad - doma upečený chleba vypadá pokaždé jinak. Tyto bochníky upekla Michala Gregorová.

O autorovi| text:kristinakomůrková, kristina.komurkova@mfdnes.cz

Právo
Češi a Němci spolupracují ve vzdělávání zdravotníků
25.3.2013    Právo    str. 11   Severozápadní Čechy
    (ape)    Zdravotnictví    
Přiblížení vzdělávacího systému a uznávání odborných kvalifikací v Německu a České republice bylo cílem konference v Drážďanech, které se účastnili zástupci Ústeckého kraje a Vyšší odborné a střední zdravotnické školy v Ústí nad Labem. Škola spolupracuje s obdobnými v Německu a své studenty vysílá na stáže do zahraničí.
	„Úspěšná je spolupráce s projektovým centrem Management Akademie Sachsen International v Drážďanech. Díky této spolupráci se podařilo navázat kontakt s ošetřovatelskou školou v Drážďanech a se záchranářskou školou v Riese, v jehož rámci se uskutečnilo několik výměnných stáží studentů jak v nemocnicích v Drážďanech, tak i německých studentů v ústecké Masarykově nemocnici,“ řekla ředitelka ústecké školy Miroslava Zoubková.
	V letošním školním roce pak bude v rámci projektu Leonardo da Vinci zahájena spolupráce s ošetřovatelským domovem v Plymouth v Anglii, kde se následně uskuteční odborná stáž žáků a studentů v oblasti péče o seniory a dlouhodobě nemocné. V rámci téhož projektu se podařilo připravit odbornou stáž pro žáky a studenty oboru diplomovaný zubní technik v zubních laboratořích v Německu.
	I díky zahraničním aktivitám byl v loňském roce škole udělen titul Páteřní škola Ústeckého kraje.

Regionální mutace| Právo - severozápadní Čechy

Týden
Plzákova linka asi ohluchne
25.3.2013    Týden    str. 12   Aktuálně
    Lucie Nekvasilová    Psychiatrie    
Volali na ni sebevrazi za Husáka, Havla i Klause. Teď však hrozí pokračovatelce první linky důvěry v Česku zánik. Praha nemá na její provoz peníze.

Je sobota večer a do půlnoci zbývá přesně sedmadvacet minut. Na linku důvěry přepojují z dispečinku rychlé záchranné služby zoufalého muže. Je mu stěží rozumět a jen obtížně hledá slova. Prý nestojí za nic, nedaří se mu, nic nezvládá a nikomu na něm nezáleží. Na stole před sebou má nůž a chce to skončit.
	To je jen jeden z řady příběhů, které řeší Pražská linka důvěry. Ročně její pracovníci přijmou více než dvanáct tisíc telefonátů. Krizové číslo funguje nepřetržitě už dvaadvacet let. Historie linky ale sahá ještě dále. Je totiž pokračovatelkou vůbec první linky důvěry v Česku, kterou už v roce 1964 založil při psychiatrické klinice Ke Karlovu známý psychiatr a sexuolog Miroslav Plzák. V 60. letech totiž začalo v zemi výrazně přibývat sebevražd.

Ohrožená padesátka

Příští rok oslaví linka důvěry padesátiny. Jenže vážně hrozí, že se jich nedočká. „Pražský magistrát uvažuje o zrušení linky důvěry. A to proto, že upřednostňuje služby, které neposkytují jiné organizace. Tedy třeba služby týkající se bezdomovectví," řekla TÝDNU Ludmila Tomešová, zástupkyně ředitele Centra sociálních služeb Praha, které linku provozuje od roku 1998.
	Důvod je prostý. Provoz centra, pod které patří například několik azylových domů nebo bezdomovecká loď Hermes, stojí Prahu ročně desítky milionů korun (třeba letos více než 75,5 milionu). A na to nejsou peníze. Z celkového rozpočtu na zdravotnickou a sociální oblast, který pro rok 2013 přesahuje 1,3 miliardy korun, musí totiž hlavní město zaplatit péči o seniory, postižené lidi, drogově závislé, bezdomovce i provoz záchranné služby. A vedení Prahy tvrdí, že nedokáže takový rozsah péče samo trvale ufinancovat.
	„Určitě neuděláme nějaký neuvážený krok, který by ohrozil tuto službu," komentuje možné zrušení Pražské linky důvěry náměstek primátora Ivan Kabický (ODS). Vizí magistrátu je ale podle něho spojení nejrůznějších pražských krizových linek do jedné. „Je jich asi osm, některé jsou plně hrazené klientem. A s těmi se chceme v rámci Prahy dohodnout na společném postupu," vysvětlil Kabický. Pražské zastupitelstvo by mělo o osudu linky důvěry rozhodnout nejdříve v květnu. Plán na její zrušení už ale stihl vzbudit vlnu nevole. „Linka důvěry je unikátním projektem právě kvůli komplexnímu přístupu Centra sociálních služeb Praha. Lidem v obtížích nabízí nejenom okamžitou podporu, ale může je také nasměrovat na další pracoviště, kde se jim dostane odborné a dlouhodobější pomoci," opřel se do vedení magistrátu třeba zastupitel za ČSSD Petr Dolínek.

Do postele bez nože

Zrušení linky nebo její sloučení s podobnými službami v Praze si nedovede představit ani její vedoucí Jitka Medřická. „Naše linka je specializované pracoviště, které poskytuje opravdu jen telefonickou a teď nově i chatovou krizovou pomoc. V daný okamžik se vždy věnujeme jen volajícímu, respektive chatujícímu klientovi," řekla TÝDNU Medřická. Lidé jsou podle ní navíc na linku zvyklí, často volají opakovaně. A na rozdíl od komerčních linek důvěry se zde platí jen jako za běžný telefonický hovor.
	A úvodní příběh? Muž během rozhovoru zamkl nůž do jiné místnosti a souhlasil, že si půjde lehnout, aby ráno s čistou hlavou zavolal kamarádovi z dětství, v němž měl vždy oporu. Třeba se ze zrušení linky vyspí i pražská radnice.

***

* Linka důvěry v číslech * v roce 2012 zaznamenala 12 352 telefonátů * tři čtvrtiny volajících byly ženy * nejčastěji volali lidé mezi 30 a 39 lety a pak padesátníci Zdroj: Pražská linka důvěry

Foto popis| KAM ZAVOLAT? Na linku důvěry, spojenou se jménem známého psychiatra, možná po polovině roku už nikoli.
Foto autor| Foto: 1 Profimedia, 2 ČTK, 3 Profimedia, 4 Robert Sedmík

Bez předpisu ani ránu
25.3.2013    Týden    str. 70   Moderní život
    Hana Jandová    Zdravotnictví    
Téměř každý praktický lékař svého pacienta občas záměrně ošálí. Lidé tak z ordinace odcházejí s předpisem na placebo nebo objednávkou na vyšetření, které nepotřebují. A jsou spokojeni.

Oxfordští univerzitní lékaři již několik let oslovují své kolegy z praxe, aby zjistili, jak pracují s placebo efektem. Zatímco dříve se k jeho využívání hlásilo maximálně 60 procent obvodních doktorů, letos se k tomuto drobnému podvůdku přiznalo 97 procent z nich. Nejčastěji předepisují svým pacientům léky, které jim neuškodí, ale zároveň neexistují důkazy, že pomohou. Část lékařů také alespoň jednou za měsíc doporučí odběr krve, i když ví, že zřejmě žádná nová poznání o diagnóze nepřinese. „Není to podvod na pacientech. Placebo efekt je potřeba z psychologického důvodu, aby se pacienti uklidnili a byli spokojeni, že jsou léčeni podle svých představ,“ píše vedoucí výzkumu Jeremy Howick z odborném časopisu PLoS One.
	Navíc pro odborníky mívá smysl i vyšetření, které zdánlivě nepřinese žádné nové poznatky. Ve skutečnosti však lékaře utvrzuje v tom, že jeho původní diagnóza byla správná.
	Mnohé dřívější studie přitom potvrdily, že placebo efekt není radno podceňovat. Výzkum z britské University of Southampton například poukázal na to, že v těle sledovaných nemocných se při užívání placebo pilulek začaly do nervového systému uvolňovat látky, které fungují jako přírodní tlumiče bolesti. I podle poradce českého ministra zdravotnictví Pavla Vepřka je placebo efekt součástí medicíny odjakživa – víra v lékaře a v medicínu je neoddělitelnou součástí léčby.
	V Česku míří z ordinace do lékárny pro „nepotřebný lék“ podle statistik zhruba každý stý člověk. „Je zde taková kultura, že návštěva lékaře končí předepsáním předpisu. Je to vzorec chování, který je u nás vyžadován, a pacienti se cítí lépe, pokud odcházejí s papírkem v ruce,“ říká Vepřek. Sami lékaři přiznávají, že předepisování receptu využívají jako signál, že prohlídka je u konce. Někdy bývá totiž značně složité pacienta přerušit a jít se věnovat dalším případům.

Foto popis| RECEPT NA UKLIDNĚNÍ. Některým pacientům pomůže už jen pocit, že je o ně postaráno.
Foto autor| Foto: 1, 3–5 Profimedia, 2 uscd.edu

Přenos genů: z otce na vnuka
25.3.2013    Týden    str. 71   Moderní život
    -han    Psychiatrie    
Rodina

Rozhodnutí, kdy člověk založí rodinu, může ovlivnit zdraví nejen jeho dětí, ale dokonce celých generací dopředu. Nezáleží přitom pouze na věku matky. Ukazuje se, že podobně důležitou roli hraje stáří otce.

Muž si může pořídit děti teoreticky kdykoli, žena by ale neměla moc otálet, protože by dětem mohla předat špatné geny. Tento mýtus se podle genetiků objevuje napříč celou společností. Zatímco o rizicích spojených s věkem rodiček se mluví často, na otce si vzpomene málokdo. „Tím, jak nám matky stárnou, přibývá problémů a nám práce. Ale je třeba si uvědomit, že dítěti předávají jen polovinu genomu,“ upozorňuje Vladimír Gregor, primář oddělení lékařské genetiky Thomayerovy nemocnice v Praze.
Na rizika spojená s pozdním otcovstvím upozorňuje také nová britskošvédsko-australská studie, podle které muži, již si pořídí děti po padesátce, zvyšují téměř dvojnásobně riziko vzniku autismu nejen u dětí, ale dokonce u svých vnuků a vnuček. Vědci k těmto závěrům došli na základě údajů 35 tisíc Evropanů a Australanů. Až doposud se výzkumy zabývaly především genetickou zátěží přenášenou na bezprostřední potomky, nikoli na budoucí generace.
	„V psychiatrii se nám poprvé povedlo statisticky dokázat, že nás ovlivňuje životní styl našich dědů. To ale neznamená, že pokud vás měl otec ve starším věku, neměli byste mít vůbec děti, protože i zvýšené riziko je stále velmi malé,“ říkají autoři v odborném časopisu JAMA Psychiatry, kde byla studie zveřejněna. Jako největší přínos výzkumu vidí to, že by jim nové poznatky mohly pomoci porozumět autismu jako celku.
	Podle Asociace pomáhající lidem s autismem se v Česku rodí s touto chorobou zhruba každé sté dítě. Některým se podaří začlenit do společnosti, jiné potřebují pomoc okolí.

Foto popis| STARŠÍ OTCOVÉ mívají řadu pozitiv, genetika bývá ale nepřející.
Foto autor| Foto: 1, 3–5 Profimedia, 2 uscd.edu

Zdravotnické noviny
Vybrané léky v EU se označí trojúhelníkem
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 22   Aktuality
    (kha)    Zdravotnictví    

Označení na obalu v podobě černého převráceného trojúhelníku ponesou od podzimu všechny léky v Evropské unii, které vyžadují dodatečné sledování.

Nařízení Evropské komise vejde v účinnost 1. září 2013.

Zapojení pacientů

Symbol převráceného trojúhelníku má pacientům i zdravotníkům usnadnit identifikaci léčivých přípravků procházejících dalším monitoringem. Navíc bude doplněn textem vyzývajícím k hlášení nečekaných vedlejších účinků přípravku. „Větší zapojení pacientů do systému hlášení nežádoucích účinků je důležitou součástí evropského systému farmakovigilance, který je již nyní jedním z nejpropracovanějších na světě,“ komentoval rozhodnutí evropský komisař pro zdraví a spotřebitelskou politiku Tonio Borg. Označení novým symbolem se bude týkat léčiv registrovaných po 1. lednu 2011 obsahujících novou účinnou látku, biologických léčivých přípravků (očkovací látky, přípravky z plasmy apod.) registrovaných po 1. lednu 2011, a léků, u nichž jsou i po registraci vyžadovány dodatečné informace, případně je u nich registrace spojena s podmínkami či omezeními vztahujícími se k jejich účinnosti či bezpečnosti.

O autorovi| (Zdroj: europa.eu) (kha)

Nastartuje povinnost ePreskripce fungující systém?
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 9   Diskuse
    Olga Martinová    Zdravotnictví    
V únoru byl přijat zákon, který zavádí povinnost ePreskripce. Návrh podala trojice poslanců Boris Šťastný, Jiří Skalický a Jiří Rusnok. Přijetí zákona podle nich bylo nutné, protože systém zatím fungoval na dobrovolné bázi, a proto nebyl ve větší míře využíván. Co si o tom však myslí ti, kterých se nová legislativa bude přímo dotýkat, a další aktéři českého zdravotnictví?

Elektronické recepty musí zůstat alternativou

MUDr. Milan Cabrnoch europoslanec

Elektronické recepty jsou často diskutovaným tématem. Právem, protože jsou jednou z jednodušších, lépe srozumitelných a proveditelných součástí elektronického zdravotnictví. Snaha nařídit používání elektronických receptů zákonem je naivní a chybná, rozvoj elektronického zdravotnictví u nás zcela jistě poškodí. Podobných snah zavést něco povinně, protože si někteří myslí, že je to správné, jsme svědky každou chvíli: zakážeme kouření, zakážeme alkohol, rozdělíme potraviny na zdravé a nezdravé, prostě nařídíme lidem být zdraví. Často v jádru dobrá myšlenka (kouření je opravdu zdraví nebezpečné a elektronické recepty jsou opravdu prospěšné) naráží na absolutně nevhodné provedení. Lidé přece přestanou kouřit, když se k tomu rozhodnou, ne když jim to někdo nařídí. Lékaři, lékárníci i pacienti budou používat elektronické recepty, pokud to pro ně bude výhodné a bude jim to něco přinášet, ne proto, že jim to nařídí kdosi, kdo prý ví lépe než oni, co je pro ně dobré. Stejnou diskusí procházíme kolem elektronických zdravotních knížek pacienta, i tam si někteří (stejní) sociální inženýři myslí, že správnou věc je lidem potřeba nařídit – ale to je na jinou diskusi. Elektronické recepty tedy musí dlouho – ne-li navždy – zůstat plnohodnotnou alternativou receptů papírových. Pokud budou jako služba pro své uživatele výhodnější, budou používány.

Motivace je účinnější než povinnost

Využívání elektronických receptů přináší mnoho výhod. Mezi nimi jsou jistě i ekonomické přínosy. Elektronické recepty mohou omezit poškození pacientů nevhodnými přípravky a snížit plýtvání léky. To má bezprostřední dopad na výdaje, v našem případě zdravotních pojišťoven. Práce s elektronickými recepty současně šetří náklady lékáren, usnadňuje práci lékárníků a šetří jejich čas.
Pokud zdravotní pojišťovna ušetří díky tomu, že lékaři předepisují a pacienti využívají elektronické recepty, měla by se se svými pojištěnci a smluvními lékaři o úspory podělit. To by bylo jasnou motivací pro využívání elektronických receptů. Navrhuji proto, aby Ministerstvo zdravotnictví ČR zařadilo do Seznamu zdravotních výkonů nový výkon „Vystavení elektronického receptu“ v hodnotě 10 Kč. Současně navrhuji novelu zákona, která sníží regulační poplatek za recept ze 30 na 20 Kč v případě eReceptu. Jsem si jist, že taková motivace podpoří využívání ePreskripce rychleji a účinněji než kontroverzní zákonná povinnost.
Recept (správně lékařský předpis) je vlastně poukazem na výdej léku v lékárně a současně na proplacení léku zdravotní pojišťovnou. Recept je jednoduchý. Najdeme na něm identifikační údaje pacienta (jméno, adresu, pojišťovnu), údaje předepisujícího lékaře (zdravotnické zařízení a jméno lékaře) a údaje o předepsaném léku – název, lékovou formu a sílu, dávkování a doporučení jak jej užívat. Zbývá jen datum a recept je hotov. Některé čtenáře může zarazit, že recept neobsahuje diagnózu pacienta – je to tak.
Každý známe papírový recept. Jaké jsou výhody receptu elektronického? Můžeme je rozdělit do několika rovin.

Administrativní úleva

První rovina je čistě administrativní. Elektronický recept je lépe čitelný (na rozdíl od často bizarního rukopisu lékařů). Neztratíme jej, nezapomeneme v tramvaji a nevypereme s košilí. Elektronický recept je obtížnější padělat (alespoň v představách nás, amatérů), lze jej snáze předat třetí osobě k vyzvednutí v lékárně – lze jej poslat jako SMS, e-mail a podobně. Zajímavá je možnost předat (on-line) elektronický recept lékárně, která vám potom zašle lék domů – podobně jako pizzu. Jednodušeji lze elektronický recept využít i pro opakované vydání stejného léku. Snadnější je rovněž předání receptu z lékárny pojišťovně k úhradě.

Podpora rozhodování

Další přínosy elektronického receptu vidíme v podpoře rozhodování předepisujícího lékaře, případně vydávajícího lékárníka. Při vytváření elektronického receptu může „počítač“ lékaři pomáhat doporučením vhodného léku či jeho alternativ, návrhem vhodného dávkování nebo velikosti balení tak, aby lék pacientovi vystačil na požadovanou dobu léčby. Software také může varovat lékaře před předepsáním nevhodné kombinace léků. Všechny tyto funkce může plnit (a někdy již plní) informační systém předepisujícího lékaře bez ohledu na to, zda na konci vytiskne klasický recept, nebo vytvoří recept elektronický. Není k tomu potřeba recept odesílat – žádné úložiště. Výrazně větší přínos nastane, pokud má počítač předepisujícího lékaře přístup k informacím o lécích, které předepsali jiní lékaři. Může potom již během předepisování varovat lékaře před předepisováním již (jiným lékařem) předepsaných léků nebo nevhodných kombinací. Není žádným tajemstvím, že právě multiplicitní předepisování léků vede k velkému plýtvání. Současné předepisování nevhodných kombinací léků různými ošetřujícími lékaři může způsobit přímé poškození, či dokonce úmrtí pacienta. Velkým přínosem pro rozhodování ošetřujícího lékaře (nejen při předepisování léku) je znalost lékové historie pacienta, tedy jaké léky mu kdy byly předepsány lékaři, respektive vydány lékárnami. Zdravotní informace, ke kterým patří i informace o předepsaných lécích, jsou citlivými osobními údaji a podléhají přísné ochraně. Shromažďovat a zpracovávat tato data lze výhradně se souhlasem pacienta.

Propojení s klinickými informacemi

Další rovinou využití elektronického receptu je propojení informací o předepisovaných a vydávaných lécích s klinickými informacemi pacienta. Jsou to především výsledky klinických vyšetření a výsledky laboratorních a dalších testů. Lékař při předepisování léku pochopitelně zná diagnózu svého pacienta. Nelze však po něm žádat, aby měl v hlavě i jiné diagnózy, stanovené jinými lékaři (často o nich ani neví), nebo dokonce laboratorní výsledky (které často ani neindikoval). V informačních systémech však lze nastavit nespočet vazeb, který předepisujícího lékaře upozorní na možná rizika. Pokud umožníme lékárníkovi, jenž lék vydává, přístup ke klinickým informacím, vezmeme jej takto zcela nově do týmu, který se podílí na péči o pacienta. Se znalostí nemocí pacienta, jeho laboratorních hodnot a podobně může lékárník se svými hlubokými znalostmi přispět ke kvalitnější a bezpečnější léčbě pacienta.

Posílení role pacienta

Dáme-li pacientovi možnost přístupu k informacím, jaké léky užívá, posílíme jeho postavení, podpoříme jeho aktivní přístup k léčení, bude se na něm moci lépe podílet, rozhodovat a nést za něj svůj díl odpovědnosti. Pro pacienta je užitečné, když získá informace o léku, který užívá. Elektronizace umožní předat pacientovi informaci o správném způsobu užívání léku, včetně informací o případných nevhodných kombinacích (užívejte nalačno, nepijte alkohol, nejezte kyselé…). Pokud dojde k předepsání, či dokonce vydání nevhodné kombinace léků, může systém pacienta varovat, aby je neužíval a vyhledal lékaře. V případě potřeby může systém pacienta také upozorňovat, aby lék užil, či varovat před tím, že mu léky brzy dojdou a je třeba zajistit si další balení.

Účinná farmakoterapie, věda, výzkum, řízení

Data shromážděná díky elektronickým receptům lze po jejich anonymizaci využít k mnoha prospěšným účelům. Lékaři díky nim mohou porovnávat, jaké léky předepisují oni ve srovnání se svými kolegy či odbornými doporučeními. Pojišťovny mohou identifikovat lékaře, kteří předepisují nevhodné nebo příliš nákladné léky, a podpořit změnu jejich chování. Pro účely vědy lze zkoumat nejen to, které léky lékaři při určitých diagnózách předepisují, ale i jaké byly účinky jednotlivých léků na další vývoj zdravotního stavu osob (například kolik pacientů s diagnózou hypertenze zemřelo do 5 let při užívání léku A a kolik při užívání léku B). Anonymizovaná data z elektronických receptů lze pochopitelně využívat i při řízení zdravotnictví, plánování spotřeby léků či hodnocení veřejného zdraví.

Chtějme více

Aktuálně vedeme diskuse o elektronických receptech pouze jako o nástroji ke zjednodušení administrativy. To je nepřijatelně malá ambice, která nemůže ospravedlnit velké investice. Od elektronizace musíme chtít mnohem více. Musíme vyžadovat, aby pomáhala nalézt správná rozhodnutí, chránila nás před chybami a omyly, přinesla novou kvalitu zdravotní péče a zvýšila její bezpečnost. V případě elektronických receptů k tomu potřebujeme propojovat informace o lécích předepsaných různými lékaři a vydaných v různých lékárnách. Současně potřebujeme zpřístupnit jak lékařům, tak lékárníkům klinické informace pacientů. To lze výhradně s aktivním souhlasem pacienta.
Optimálním prostředím k tomu je elektronická zdravotní knížka, kterou dnes disponuje jedna čtvrtina občanů České republiky.

Profesní likvidace lékařů-seniorů?

MUDr. Milan Kubek prezident České lékařské komory

Poslanecká sněmovna 19. 2. 2013 přehlasovala senát a ministru Hegerovi (TOP 09) se tak ve spolupráci s poslanci Šťastným (ODS), Skalickým (TOP 09) a Rusnokem (LIDEM) podařilo uzákonit, že od 1. 1. 2015 bude s výjimkou mimořádných situací jediným způsobem předepisování léků elektronický recept vyžadující on-line internetové spojení s tzv. Centrálním úložištěm elektronických receptů. Tato změna přivádí do existenčního ohrožení cca 20 % lékařů, kteří v současnosti ordinují bez počítače nebo nemají přístup k bezpečnému internetovému připojení. Pokud se nám nepodaří vynutit si změnu zákona, velká část lékařů a lékařek vyššího věku zřejmě bude muset skončit s provozováním svých praxí bez ohledu na to, že léčí dobře a pacienti mají o jejich služby zájem.

IZIP 2

Česká lékařská komora věnovala obrovské úsilí tomu, aby tento návrh, ohrožující lékaře, zastavila. Díky aktivitě členky představenstva ČLK senátorky Aleny Dernerové a člena vědecké rady ČLK profesora Jana Žaloudíka se nám podařilo zákon v senátu změnit. Doufali jsme, že rozklížená vládní koalice nedá dohromady 101 hlasů potřebných k přehlasování senátorů. Pan ministr Heger však byl přesvědčivější. Pro obrovský kšeft na úkor lékařů a zdravotnictví sice nehlasoval nikdo z poslanců ČSSD a KSČM, ale když se k hlasům všech poslanců TOP 09 přidaly hlasy ODS (Hegerův zákon ovšem nepodpořili například premiér Nečas nebo exprimátor Bém) a LIDEM, stačila zrada 8 poslanců Věcí veřejných, kteří návrh podpořili, ač se jinak tváří jako opozice, k zisku 101 a více hlasů k prosazení „IZIP 2“. Pravděpodobnými motivy pro zavádění povinné elektronické preskripce jsou jednak snaha ospravedlnit dosavadní stamilionové výdaje na nevyužívaný systém elektronických receptů a na tzv. Centrální úložiště elektronických receptů a ve druhé řadě pak možnost obohacení se při realizaci dalších IT zakázek na stovky milionů korun spolufinancovaných z prostředků EU. V případě spuštění systém rovněž umožní zdravotním pojišťovnám plnou kontrolu nad lékaři, kteří budou smět předepisovat pouze léky, jež jim zdravotní pojišťovny ve svých pozitivních listech povolí.

Boj za vlastní kůži

V souvislosti se zaváděním povinné elektronické preskripce však zůstávají nezodpovězeny také další otázky: Kolik peněz bude tento systém stát státní rozpočet? Kolik zaplatí navíc systém veřejného zdravotního pojištění? Jak se zvýší náklady zdravotnických zařízení? Skutečnost, že systém elektronické preskripce v současnosti reálně nefunguje a že zdravotnická zařízení nemají o její využívání zájem, přece nemůže být považována za racionální zdůvodnění pro jeho povinné zavádění. Jde spíše o argument pro jeho zrušení. Ministr zdravotnictví se na jedné straně snaží nás lékaře tlačit k tomu, abychom omezovali oprávněné nároky svých pacientů, ale zároveň se nerozpakuje vyhodit stovky milionů za projekt, který nikdo nechce a jehož realizace lékařům přinese další finanční náklady, komplikace a ztrátu času. Česká lékařská komora se pochopitelně i nadále bude snažit zabránit profesní likvidaci lékařů, kteří buď nepracují s počítačem, nebo nemají přístup k internetu. Právě tito kolegové a kolegyně jsou ohroženi nejvíce. A pokud snad někteří praktičtí lékaři dosud váhali, zda mají důvod solidárně podpořit protesty svých kolegů, nyní již váhat nemusí. Pan ministr jim dal dostatečný důvod, aby i oni začali bojovat za svoji vlastní kůži.

Negativa jednoznačně převažují

MUDr. Roman Houska člen výboru Sdružení praktických lékařů ČR

Schválení povinné elektronické preskripce považujeme za zcela chybné rozhodnutí našich zákonodárců. Před schválením jsme všechny poslance a následně i senátory o rizicích přijetí tohoto legislativního „přílepku“ varovali.

Prodloužení času a nedořešené otázky

Pozitiva pro poskytovatele zdravotní péče nevidíme prakticky žádná. Mohli bychom snad uvažovat o možnosti sdílení informace o aktuální preskripci našich pacientů ostatními lékaři. Jinak poslanci uváděné finanční úspory nepovažujeme za prokazatelné (nikdy nám nebyly prezentovány žádné průkazné studie), množství padělků receptů, které případná ePreskripce omezí, také nepovažujeme za významné a zásadní, aby bylo argumentem pro elektronizaci. Dle našeho názoru převažují jednoznačně negativa povinné preskripce. Obáváme se především zhoršení komfortu předepisování receptů pacientům, neboť tak, jak nařizuje zákon, i při bezchybně fungujícím internetovém připojení musí dojít k prodloužení času při vystavení receptu. Jelikož praktičtí lékaři denně předepisují desítky receptů, je pro nás jakákoli časová prodleva při vystavení receptu nepřijatelná. Pochopitelně ani není řešena otázka případného výpadku internetu, elektrické energie, jiné technické problémy či předpis receptu při návštěvní službě v domácím prostředí pacienta.

Příležitost pro „Velkého bratra“

MUDr. Zorjan Jojko předseda Sdružení ambulantních specialistů

Zkušenosti s funkčností elektronizace naší veřejné správy z posledních let myslím nejsou příliš pozitivní (registr vozidel, sKarta), a pokud by takto fungovala povinná elektronická preskripce, dojde dle našeho názoru téměř okamžitě k úplnému kolapsu poskytování naší péče. V neposlední řadě je nutno upozornit, že stále nemalé množství lékařů ve své praxi nedisponuje počítačem, případně připojením k internetu. Jedná se pochopitelně spíše o starší kolegy, kteří ale i bez počítače či internetu poskytují svým pacientům velmi kvalitní a často nenahraditelnou péči. Tito kolegové by se možná pod vlivem platnosti zákona rozhodli ukončit svoji praxi a je u nás mnoho regionů, kde by se jen těžko hledala náhrada. Zjednodušeně řečeno: Pacienti budou mít podle zákona nárok na elektronický recept, avšak nebudou mít lékaře, který by jim tento recept vystavil. Formulace v příslušném zákoně je velmi obecná, takže odhadovat, jak bude ePreskripce opravdu vypadat, je do jisté míry věštěním ze skleněné koule. Zkusím však hypoteticky zvážit možnost, že lékař bude muset být trvale napojen přes internet na jakési úložiště receptů, kam bude on-line posílat údaje a kam bude moci nahlédnout. Pacient nedostane klasický receptový formulář, ale buď papírek, nebo SMS s čárovým či jiným kódem.

Jediné dvě výhody

1. Pacient si možná nebude muset pro recept pokaždé dojít k lékaři, SMS se dá přeci poslat kamkoli. V takovém případě ale bude muset být v jeho dokumentaci speciální potvrzení, na který mobilní telefon je možné SMS poslat.
2. Lékař bude vědět, jestli třeba stejný lék nebyl pacientovi předepsán v nedávné době někde jinde, a také jaké jiné léky mu byly předepsány (nikoli, které užívá, to se dozví jen ústně a jen od pacienta, nejspíše bez užití PC, tj. bude to vědět i bez ePreskripce). Což jsou ale údaje, které dnes zdravotní pojišťovny (jediný článek systému, který může pacienta motivovat, aby léky doma zbytečně nehromadil) mají, jen s mírným zpožděním.
Tím veškeré – už tak trochu zpochybnitelné – výhody asi končí. Tedy odmyslíme-li některé selektivní, jako výdělek firem, které budou provozovat úložiště a prodávat příslušné počítačové vybavení, a nebudeme-li uvažovat, že stát jako „Velký bratr“ bude chtít do úložiště nahlížet a chování lékařů pak korigovat.

Hlavní nevýhody

Pro lékaře:
1. Výdaje ve formě nákupu modemu a provozu připojení, a to v době, kdy úhrady zdravotnickým zařízením klesají a i jiné náklady jdou nahoru.
2. Nutnost trvalého rychlého napojení na internet, ať má ordinaci, kde chce.
3. Pomalejší práce s pacientem v ordinaci.
Pro pacienta:
1. Delší čekací doby v čekárně, protože komunikace PC s úložištěm jistě zabere nějaký čas, tj. všichni se budou muset obrnit trpělivostí. A ještě větší, pokud něco v elektronickém řetězci přestane fungovat.
2. Horší orientace v obsahu receptu, tj. v samotném léku i počtu jeho balení. Je málo pravděpodobné, že by si většina pacientů pamatovala, co jim lékař řekl o typu a dávkování léku, než dojdou do lékárny, a z čárového kódu si těžko překontrolují, zda jim lékárník dává přesně to, co dostat mají, a ve správné dávce. A protože jistě i nadále bude fungovat generická substituce, lze se možná obávat i negativních zdravotních důsledků, které tato nepřehlednost vyvolá.
Pro lékárnu: Totéž, co pro lékaře: výdaje za modem a trvalé napojení na úložiště, delší fronty. A to vše se plánuje ve chvíli, kdy jsou kráceny úhrady zdravotnickým zařízením na samotnou zdravotní péči.
Odborník se diví, laik žasne.

Budou změny trvalé?

PharmDr. Lubomír Chudoba prezident České lékárnické komory

Zákonem o léčivech vynucenou ePreskripci pokládám za nereálnou a pouhý převod papírového Rp do jeho elektronické podoby za nedostatečný vzhledem k výši investované částky ze strany SÚKL. Nutné je vybudovat slibovanou nadstavbu, tj. sdílení dat o aktuálně užívaných lécích pacienta. Proto již v loňském roce Česká lékárnická komora předložila na MZ ČR svůj návrh, do dnešního dne však bez jakékoli odezvy.
Drtivá většina zdravotnických zařízení (u lékáren ze 100 %) si svou běžnou činnost již dnes nedovede představit bez nákladné výpočetní techniky a speciálního programového vybavení. A jednotlivá pracoviště si již nyní předávají a vyhodnocují vybraná zdravotnická data. Vše se vyvíjí postupně, „zdola“, s maximální snahou o úsporné a bezpečné řešení a s vidinou výhod pro pacienty i zdravotnický personál. Současná ukvapená snaha státu bohužel ostře kontrastuje s „vyčkávací taktikou“ zdravotních pojišťoven. Kde je potom záruka, že draze zaplacené změny nebudou jen dočasné?

Bouře ve sklenici vody

Mgr. Marek Hampel předseda Grémia majitelů lékáren

Právě schválená a dnes již platná novela zákona o léčivech přináší řadu důležitých změn. Samotný fakt povinnosti předepisovat recepty lékaři výhradně elektronicky je ale pro provozovatele lékáren okrajovou záležitostí. Aktuální diskusi kolem této části novely považuji za bouři ve sklenici vody. Ochrana osobních a citlivých údajů pacientů (tedy hlavní obava odpůrců elektronických receptů) je v zákoně již vyřešena od roku 2008. Svým důkladným šetřením ji posvětil Úřad pro ochranu osobních údajů (ÚOOÚ) v polovině roku 2010, kdy ve svém rozhodnutí jasně deklaruje, že elektronický recept a Centrální úložiště elektronických receptů při SÚKL mají zákonné zmocnění právě v zákoně o léčivech, a nelze tedy tvrdit, že je tato praxe v rozporu, či dokonce mimo zákon o ochraně osobních údajů. Ano, musí být zabezpečena činnost centrálního úložiště proti zneužití citlivých a osobních údajů pacientů, například pro komerční účely či útoky hackerů. Při nejlepší vůli si neumím představit, že by se lékař při předepisování léků elektronickou cestou neidentifikoval, nenapsal, pro kterého konkrétního pacienta je lék určen, a vydávající lékárník si při výdeji léků neověřil, komu je lék určen a jaké má dávkování. K jednoznačné identifikaci slouží zaručený elektronický podpis konkrétního lékaře či lékárníka. Své k tomuto bodu již řekl také Ústavní soud ve svém Nálezu Pl. ÚS 1/12 ze dne 27. 11. 2012.

Papírový recept je anachronismus

Systém centrálního úložiště je otevřen pro napojení na základní registry v souladu s koncepcí eGovernment a je vlastně jedno, jestli údaje o identitě lékařů či lékárníků budou pod kuratelou stavovských komor, nebo centrálních státních registrů. Jsem pro jedno centrální úložiště elektronických receptů, a to z důvodu jednoduchosti v přístupu a komunikaci. Jen díky centralizaci lze plně využít všech výhod elektronického receptu. Ve všech evropských zemích, kde mají zavedeny elektronické recepty, je zřízeno centrální úložiště, a to pod národní lékovou agenturou, která je garantem kvality a bezpečnosti léčiv v dané zemi.
Předepisování listinných receptů v současné době považuji za určitý anachronismus. Stejné údaje z listinného receptu, které již jednou napsal a následně vytiskl lékař, musíme v současné době v lékárně znovu ručně přepisovat do počítače. Administrativní náklady s tímto opětovným přepisováním stejných údajů, jako jsou číslo pojištěnce, příslušnost pacienta ke zdravotní pojišťovně či identifikace předepisujícího lékaře, neseme na svých bedrech my, provozovatelé lékáren. Ne každý recept je předepsán s aktuálními a platnými informacemi. Jaké jsou náklady spojené s ověřováním informací o pojištěncích a předepisujících lékařích? Velmi bych se přimlouval za to, aby jednoznačnou pravdivost údajů garantoval předepisující lékař.

Rozšíření nástavbových funkcí by bylo užitečné

Jen pouhý přechod na elektronické předepisování léků by přinesl úspory na straně lékáren v řádu stamilionů korun ročně. A to nemluvím o hlavním přínosu, kterým je podle mě zajištění bezpečnosti předepisovaných a vydávaných léčiv a přesná evidence, jež musí umožnit okamžitou reakci na případné stahování konkrétní šarže léku z trhu, tedy z úrovně pacientů. Podle našich zkušeností je v současné zdravotnické praxi vystavení elektronického receptu a jeho vydání v lékárně plně funkční a pomalu nahrazuje listinnou formu receptu.
Dnes již všechny zdravotní pojišťovny komunikují s centrálním úložištěm elektronických receptů a ověřují si správnost a úplnost fakturačních údajů z lékáren. Zcela nepochybně také ony ušetřily nemalé finanční částky za administrativu spojenou s vyúčtováním léků.
Provozovatelé lékáren si podobně jako lékaři umí představit daleko více možností například v nadstavbových funkcích centrálního úložiště, ve sdílení informací mezi zdravotnickými pracovníky či přístupu lékárníka do lékové historie pacienta, samozřejmě s jeho souhlasem. Za jednoznačný krok správným směrem tedy považuji zachovat funkční projekt elektronických receptů, rozšířit jeho nástavbové funkce a začlenit tuto fungující část do postupně připravované plné elektronizace zdravotnictví.

Cesta je správná, ale…

prof. MUDr. Miloš Janeček, CSc. senátor Parlamentu ČR

Obecně si myslím, že elektronizace medicíny je správná cesta a že to bude cesta budoucnosti. V současnosti však naše zdravotnictví není nachystáno a mám obavu, že nebude ani za rok. Trochu to zase zavání přihrávkou pro IT firmy – zavalit lékaře povinností a vícenáklady na provozy nemocnic. Také není zodpovězená otázka centrálního úložiště a ochrany dat nemocných, která by se dala zneužít. Myslím, že nejprve by měla proběhnout široká diskuse nad projektem a teprve potom může být přijat zákon o povinné elektronické preskripci.

Foto autor| foto: Shutterstock
O autorovi| připravila Olga Martinová

Oznámení a upozornění SÚKL
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 15   Farmabyznys / SÚKL informuje
        Zdravotnictví    
Státní ústav pro kontrolu léčiv na základě § 98 odst. 1 a § 99 odst. 1 písm. a) zákona č. 378/2007 Sb., o léčivech a o změnách některých souvisejících zákonů (zákon o léčivech), ve znění pozdějších předpisů, informuje, že:

• Na základě opatření držitele rozhodnutí o registraci, společnosti Janssen-Cilag, s. r. o., Praha, se z úrovně zdravotnických zařízení stahuje léčivý přípravek Pramino 28, por. tbl. nob. (číslo šarže: CCSK000) a Pramino, por. tbl. nob., 1x 21 tbl. (číslo šarže: CBSK000) a 3x 21 tbl. (číslo šarže: CBSK000).
Léčivý přípravek se stahuje z důvodu závady v jakosti – nesoulad s registrační dokumentací (chybějící informační brožura). Dostupnost léčivého přípravku na trhu v ČR není výše uvedeným opatřením dotčena, dostupné jsou jiné šarže přípravku.
• Na základě opatření držitele rozhodnutí o registraci, společnosti Zentiva, k. s., Praha, se z úrovně zdravotnických zařízení stahuje léčivý přípravek Paralen Grip horký nápoj, por. gra. sus. 12 (číslo šarže: 0411112).
Léčivý přípravek se stahuje z důvodu prověření možné závady v jakosti – některá balení předmětné šarže nemají na vnějším obalu uvedenu dobu použitelnosti a číslo šarže.
Státní ústav pro kontrolu léčiv, na základě § 99 odst. 1 písm. b) zákona č. 378/2007 Sb., o léčivech a o změnách některých souvisejících zákonů (zákon o léčivech), ve znění pozdějších předpisů informuje, že:
• Na základě opatření držitele rozhodnutí o registraci, společnosti sanofi-aventis, s. r. o., se z úrovně zdravotnických zařízení stahují léčivé přípravky No-SPA (5x 2 ml/40 mg – všechny šarže; 5x 4 ml/80 mg – všechny šarže) a No-SPA forte (20x 80 mg – všechny šarže; 10x 80 mg – všechny šarže).
Léčivé přípravky se stahují z důvodu zrušení rozhodnutí o registraci.

O autorovi| (Zdroj: SÚKL)

Interpol spolupracuje s farmaprůmyslem
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 15   Farmabyznys / SÚKL informuje
    (kha)    Zdravotnictví    
Mezinárodní policejní organizace Interpol oznámila dohodu s farmaceutickým průmyslem o boji s padělanými léčivy.
V příštích letech na základě této dohody 29 největších světových farmaceutických společností poskytne Interpolu finanční prostředky ve výši 4,5 milionu euro. „Pro boj s hrozbou, již padělané léky představují, je nutné celosvětové úsilí,“ píše se ve vyjádření policejní organizace, podle jejíchž údajů tyto padělky ohrožují miliony lidí denně.

Místy až 50 % padělky

„Odhaduje se, že 10 procent všech léků jsou padělky, a tyto statistiky se mohou v některých chudších zemích vyšplhat až na 50 procent,“ potvrzuje výkonný ředitel francouzské společnosti Sanofi Christopher Viehbacher. Peníze od farmaceutických firem podpoří především nový program, který má posílit Interpol ve vyšetřování padělatelského průmyslu v této oblasti, část finančních prostředků bude použita na informační kampaně zaměřené na laickou veřejnost. Ředitelka programu, jenž se v rámci Interpolu zaměřuje právě na kriminalitu ve farmaceutickém sektoru, Aline Planconová uvedla, že získané peníze budou použity hlavně na podporu vyšetřování v zemích nejvíce se potýkajících s padělanými léky a také na rozkrývání nelegálních sítí prodávajících tato léčiva. Jeden z nejvážnějších případů se odehrál v loňském roce v Pákistánu, kde po podání padělaného léku zemřelo více než sto kardiologických pacientů. Světová zdravotnická organizace (WHO) odhaduje, že padělaných je více než 50 % léčiv nabízených na internetu.

O autorovi| (Zdroj: BBC) (kha)

Předávání lékařské zprávy – úskalí vyřeší až novela
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 3   Komentář / Z domova
    Petra Klusáková    Zdravotnictví    
Právníci i odborníci na zdravotnický software upozorňují na nesprávný postup, kdy čeští zdravotníci nejčastěji volí za kurýra lékařské zprávy samotného pacienta. Tento způsob je podle odborníků nedodržením zákonných povinností. Dle ministerstva zdravotnictví takový postup zákonu neodporuje, přesto však novelou pacienta do procesu předávání zprávy zařadí.

Novelizovaný právní předpis zákona o zdravotních službách udává odborným lékařům povinnost předat po vyšetření zprávu o poskytnutých službách jeho praktickému lékaři. Tato legislativní změna, která je platná od 1. dubna 2012, však nespecifikuje vhodnou formu komunikace mezi zdravotníky. Dokumenty by měly být předány prokazatelnou a bezpečnou cestou, aby nedošlo k vyzrazení citlivých informací. Podle některých právních expertů je pro naplnění zákonné povinnosti nedostatečné doručení lékařské zprávy přes pacienta, což je v současnosti nejčastější postup, stejně jako zasílání dokumentů běžnou poštou nebo e-mailem. „Svěření listiny do rukou pacienta je rozhodně nebezpečné, neboť zákon výslovně uvádí, že zpráva má být předána praktickému lékaři. I kdyby se pacient zavázal podpisem, že listinu převzal, podle mě to nedostačuje ke splnění zákonné povinnosti,“ upozornila advokátka Eva Radová z kanceláře Rada&Partner, jež se mimo jiné specializuje i na zdravotnické právo. „Kvůli neověřitelnosti e-mailové adresy a vůbec skutečnosti, že elektronická pošta opravdu dorazila, nelze doporučit ani tento způsob odevzdávání zpráv,“ dodala právnička.

Cesta elektronického podpisu

Prokazatelné předání zdravotnických dokumentů zaručuje vy-užití doporučené pošty nebo osobní kontakt mezi lékaři, což je ale vysoce časově i finančně nákladné. Podle odborníků na zdravotnický software je řešením zasílání lékařských zpráv elektronicky pomocí specializovaných programů, které lékaři používají k řešení každodenní agendy. Dokumenty však musejí být kvůli bezpečnosti opatřeny elektronickým podpisem. „Elektronická komunikace pomocí zdravotnického systému je pro přenos dat nejrychlejší a samotní lékaři ji vítají. Předávání dokumentů z ruky do ruky nebo doporučené zasílání je totiž pro ně v jejich pracovním vytížení nereálné. Aktuálně zprávy nejčastěji zasílají přes pacienty,“ sdělil ředitel divize ambulantní software společnosti CompuGroup Medical Jan Hlaváček.
„Aby nedošlo k prozrazení citlivých lékařských údajů, musí být komunikace zcela prokazatelná. Každá odchozí zpráva by měla být automaticky opatřena elektronickým podpisem, který zaručí plnohodnotnou kontrolu. Dojde tak k nezpochybnitelnému doručení zprávy a k citlivým údajům nemá nikdo nepovolaný přístup,“ dodává Jan Hlaváček.

Deklarovaný souhlas pacienta

Ne všichni ale prostřednictvím pacienta v předávání lékařských zpráv mezi praktickými a ostatními ošetřujícími lékaři považují za nezákonné. „Sdílím názor našich právníků, který se shoduje s výkladem ministerstva zdravotnictví, tedy že předávání zpráv přes pacienta je formou, která dostatečně vyhovuje požadavku zákona o zdravotních službách,“ říká předseda Sdružení ambulantních specialistů a soukromý kardiolog Zorjan Jojko. Podle něj je lepší, pokud pacient na kopii nálezu podpisem stvrdí, že počítá s předáním nálezu praktickému lékaři nebo lékaři, který vyšetření doporučil. Podle výkladu ministerstva zdravotnictví již dnes stávající zákon předání zprávy prostřednictvím pacienta nevylučuje. „Nicméně od poskytovatelů zdravotní péče zaznívají názory, že zprávu lze zaslat praktickému lékaři pouze doporučeným dopisem, což je pro poskytovatele finančně velice zatěžující. Proto v rámci připravované novely zákona o zdravotních službách bude předávání zpráv umožněno i prostřednictvím pacientů,“ sdělila naší redakci mluvčí ministerstva Viktorie Plívová. Možnosti elektronického podpisu se však Sdružení ambulantních specialistů nebrání. „Bude-li zabezpečená elektronická komunikace mezi lékaři fungovat a nebude-li zbytečně prodražovat provoz ambulance, nic proti ní nemám. Předávání informací přes pacienta mi ale v některých situacích přijde výhodnější. Totiž v případě, že pacient žádanku, zprávu či nález předá, mám jistotu, že sám s jejím předáním souhlasí,“ uzavírá Zorjan Jojko.

V zemi silných řečí a slabých činů
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 26   Nejsem si jist
    MUDr. Milan Novák    Zdravotnictví    
Vede-li tě skuhrající havran, dojdeš k mršině. (arabské přísloví)

Kontinent negativní deviace

Odcházení Václava Klause bylo nedůstojné a bolestivé jako břišní kolika. Hovořil víc o sobě než o stavu země a opět přepočetl všechny své nepřátele včetně fiktivních. Poté namísto formálně společenského rozloučení vynadal vládě v přímém přenosu. Naštěstí však na samém konci trochu prohlédl. Spadly mu šupiny z očí a pravil, že Hájek se zbláznil. Hned poté se po svém letitém horlení proti nevládním organizacím (tzv. NGOismus) rozhodl strávit podzim života ve dvou z nich. Jednu sám založil a ve druhé se stal členem. Mám na mysli Institut Václava Klause v Praze a Cato Institute ve Washingtonu, DC. Jo, jo, jsou to paradoxy. Odříkaného chleba největší krajíc. Dalších deset let zdravé mociprosté diety a s mužem bizarních výroků, který se kochal sám sebou, bude zase všechno v pořádku. Alespoň zhruba. Jeden nesmí ztrácet víru v lepší příští. Ani Zemanova inaugurace nebyla příliš důstojná. Proč se doprčic tihle lidé nenaučí chovat trochu na úrovni? Ihned zaútočil na média a postavil je do jedné řady s mafií a nácky. Je to demagogický nesmysl. Sice má právo na názor, jenom se to ke slavnostní prezidentské inauguraci žánrově nehodí. I přes pochopitelný aplaus přítomných politiků napříč stranami. Respektuji jeho svobodu slova, ale já mám zase svobodu hodnotit každého podle toho, jak svou svobodu užívá. Nemá on nakonec z novinářů strach? Muž soudně usvědčený ze lží ve volební kampani, jejíž financování stále není definitivně vyjasněno, může skutečně mít důvod silný jako stehno. Je však nutné mít pro tyhle věci cit. Kdy, kde a co. Jako že montérky se nehodí do divadla a plavky na pohřeb. Proč se to někde nevyučuje? Krom toho tu přichází otázka taktiky. Opravdu chytrá husa nezakejhá, ani když je potrefena. Nebo lépe – přestože je potrefena. I já se tak trochu řadím mezi negativně deviantní ostrovany a pokládám si Zemanovu klasifikaci za čest. Jakmile otevřel ústa, nabyl jsem jistoty, že stojím na správné straně. A jistoty, to je, přátelé, to, čeho je nám v tomto rozbouřeném světě nejvíce třeba. Pan prezident bohužel pozapomněl ne na ostrov, ale přímo na kontinent negativní deviace, jemuž se u nás říká politika. Přeskočímeli několik úctyhodných výjimek, žije na tomto souostroví mnohem více hlupáků, sociopatů a zejména kriminálníků, než se kdy může najít mezi žurnalisty.

V Babovřeskách s hnojem na gumákách

Leč mohlo by být hůř. To takový komický vysloužilec – bývalý Táta pracujících – Falbr se nežinýruje a mluví rovnou o novinářských blbečcích, protože mají odlišný názor na kubánského mordýře Che Guevaru, kdežto Škromach mluví o paní Peake jako o pijavici. Zjevně gentleman ze staré školy, jen oklepat hnůj z gumáků. I premiér má máslo na hlavě, když komentuje inteligenci předsedy senátu. I kdyby měl stokrát pravdu, ať nebere práci nám, komentátorům. K nejvyšším ústavním činitelům tyhle pindy prostě nepatří. Je to degradace. Jednoduše řeknu, že kolega podle mého soudu nemá pravdu, pak se kousnu do zadku, zadržím dech a počítám do deseti. Mohu parírovat vtipně, ale slušně. Jenže tenhle rozdíl my tady v Babovřeskách právě nepoznáme. Chce to aspoň základní Kinderstube, když už chybí vrozená noblesa. A trénovat rozpoznávací i ovládací schopnosti. Odstrašujícím příkladem tu budiž kolega MUDr. Boris Šťastný, který pravil, že Jiří Dienstbier je sociopat a kretén. Jako prefrontální pacient, který metá kolem vlastní stolici. Fuj, fuj. Asi si plete správu věcí veřejných s klukovskou pranicí na školním záchodě. Řekni mi, jak se vyjadřuješ o druhých, a já ti povím, co jsi zač, tak by se dalo modifikovat staré úsloví. Toto je tedy, přátelé, úroveň české politické třídy, již si každé čtyři roky najímáme ve výběrovém řízení, aby pro nás spravovala naši ztýranou zemi. Za co, pane Bože, za co…

Zrcadlo našeho barbarství

Pořád jsme teprve na začátku procesu debarbarizace. Kromě beznadějně nesocializovatelných případů. S přihlédnutím k takové sbírce jedinců na tom Česká republika není v globálu zas až tak špatně. Je to překvapení. Zřejmě vydržíme víc, než se zdá. Co bychom také chtěli? Jako obrozený národ jsme vyšli z chalup, a sotva jsme si stihli vytvořit jakés takés nepříliš hluboko zakořeněné elity, přišly tři vlny jejich negativní selekce. Co zbývá? Převažují polovýchodní politici. A velmi směšní. Což ale z jiného aspektu zas není žádná sranda. Někteří jsou i potenciálně nebezpeční. Ono pak není divu, že tuhle infekci chytnou i obyčejní lidé. Například jistý celkem známý kolega napsal do komorového časopisu, že pan ministr je stejné hovado jako Kalousek nebo kdokoli jiný v naší pseudopravicové vládě. A oni to skutečně otiskli. Děs a běs. Domnívám se, že psychiatr s psychoterapeutickými ambicemi a ex-primář, tedy žádný nezralý zajíc, měl by umět ovládat minimálně sebe sama jakožto elementární profesní předpoklad. Je na to jedna dobrá rada: Než u nás člověk cokoli plácne, měl by provést kontrolu zpětným překladem přes nějaký cizí jazyk, pokud možno spíše západnější provenience. Je to bezvadné zrcadlo, zkuste si to sami. Představme si, jak se kupříkladu v Deutsches Ärzteblatt dočítáme, že der Bundesminister für Gesundheit ist ein Schweinkerl. Ano, máte pravdu. Tak daleko máme k civilizaci. Mnohem dál než bušmeni ke splachovacímu záchodu.

Politické rozštěpy mysli

Bohuslav Sobotka před sjezdem: „Už jsme v opozici osm let a dlužíme našim (auf Tschechisch: svým) voličům úspěch.“ Překlad: Svým funkcionářům koryta. Hospodáři štědrovku a flek jeho družce. Stranické pokladně po dietě žně. To hlavně. Protože ČSSD dluží 16 milionů jako výsledek svého hospodaření. Příští rok se stanou hospodáři celé země… Jinak se zdá, že ČSSD je odsouzena reprodukovat historii svých bývalých spolupachatelů s jejich ničivě patologickým vztahem k prezidentovi-expředsedovi-veleknězi. Navíc na sjezdu ČSSD prasklo, že Miloš Zeman vůbec nepochopil roli a postavení hlavy státu, což je u novopečeného prezidenta silně na pováženou. Plyne to z jeho schizofrenního výroku, že jako prezident je nadstranický, ale jako občan přeje vítězství socialistům. Jedno oko nezůstalo suché. Absurdní. Než tohle pokrytecké matení pojmů, to raději transparentně stranický prezident. Prezident je prezidentem 24 hodiny, 7 dní v týdnu. Je prezidentem, i když spí nebo si ulevuje na záchodě. Nemůže se z té role vylhat podle momentální potřeby a být tu dr. Jekyllem, tu zase panem Hydem. Jeho občanství a prezidentství jedno jest. Pokud si to tak nepřál, pak neměl kandidovat. Takže tak. Silně mě zaujal novinový titulek k článku o volbách po italsku: „Italským politikům zničil naděje populistický komik.“ Nesmějme se jim, může se nám to stát taky. Takových máme… Například Radek John, muž nevídané trapnosti a obdobného rozštěpu mysli, propojující pokleslou žurnalistiku a stihomam s parodií na politiku, možná ještě neřekl své poslední slovo. Musí totiž na televizním kanálu druhé kategorie „zabránit uskutečnění zločinných úmyslů vlády“. Na stráž!

Nesrozumitelný rozmar Západu?

Pak jsem si to všechno dal do souvislosti vyššího řádu a zmrzl mi úsměv na rtech. Kdo jsme my sami a kdo nám – zcela logicky – vládne? Zlé býlí raší všude. Tu z jedněch, tu z druhých úst. Pozor, aby se nespojily v jeden širý proud. Málokdo si všiml, ono to bylo takové plíživé, ale v Maďarsku jako v první z transformujících se postkomunistických zemí už demokracie padla. Orbán jde ve šlépějích admirála Horthyho, i když jeho boty jsou mu naštěstí pořád ještě dost velké. Jejich společná inspirace je však jasná: Benito Mussolini. Socialista, který vynalezl fašismus. Země v naší těsné geografické i historické blízkosti se přeměnila v autoritativní systém s polodiktátorem a státostranou v čele, umlčenými médii, ovládnutou justicí včetně ústavní, neústavní ústavou, podrobenou centrální bankou a rezignovaným národem. Všechny ostrovy negativní deviace se tam slily v jedno velké souostroví. Souostroví Gulag.
Pro řadu lidí v těchto zemích je demokracie nežádoucím přívažkem, nesrozumitelným rozmarem Západu, cizorodým břemenem, které tu nikdo nepotřebuje, neumí konzumovat a v případě zániku nikdo neopláče. Vzorem je Rusko – autokrat, neformální procesování moci přes zájmové skupiny, formální parlament, zkrocená média a řízená justice. Sledujte to a zjistíte, kolik lidí by u nás mělo chuť. Možná si to takhle komplexně a konvergentně k jasnému výsledku vůbec neuvědomí. Jeden blábolí cosi o mediokracii, jiný o soudcokracii, další by rád pevnou ruku, která bude jasně a jednoznačně rozhodovat. A když se ruka k ruce vine, tak se dílo podaří. Chtěli jsme svobodu, ale pak jsme se podívali na cenovku a přečetli si všeobecné pojistné podmínky. Snad bychom ji koupili v akci, ale za tuhle cenu? Dejte pokoj, pani!

Jako konina v lasagních

Může se to stát kdekoli. EU to nevytrhne. Je slabá jako mravenec po mrtvici. Důsledky recese, záměna příčin a následků, destruktivní rozčilení lidí jako v Bulharsku (anebo pomalu i u nás), silný vůdce, extenzivní výklad ústavy, normalizační reakce lidí i na nevelký tlak a je vymalováno. Všechny formální demokratické instituce zůstanou na místě. Jen obsah se vypaří. Snadné jako sfouknout pampelišku. To bude teprve velezrada! Ani to hned nepostřehneme. Nebo podceníme. Přijde to skrytě jako konina v lasagních. Věci obvykle začínají zlými slovy (Klaus, Zeman) a skončí zlými činy. Pryč s bankami, pryč s médii, pryč se vzděláním aneb hurá do učňáků, pryč se zbohatlíky, pryč s Židy a Romy, nic než národ a všechny kuličky jsou v důlku. Stará historická zkušenost. Jak se ten mlýn roztočí, už neumí nic jiného než gradovat. Silný muž nebyl původně zlý člověk a neplánoval zajít až tak daleko. Jenom kousek. Myslel to dobře, ale sáhl ke špatným prostředkům, které účel neposvětil. Pak celý systém strhne proud o vlastní vnitřní logice a diktatura eskaluje. Od jisté hranice je proces nevratný. Kdo jede na tygru, nemůže seskočit. Dokonce nemusí jít ani o silného muže, je-li do takové pasti vhodně vmanévrován. Tak svět funguje od nepaměti. AlzheimeMotto: rovský svět. Je to jak houska na krámě, přesto se každou chvíli někdo nachytá. Jako kdyby lidé úplně ztratili paměť. Vezměme si pro větší názornost extrémní příklad z jiného kulturního okruhu. Takový Bašár Asád. Slabý muž, civilizovaný slušňák s britskou manželkou, profesí oční chirurg. Politiky a své diktátorské dynastie se maximálně stranil. Začal reformy jako Gorbačov. Režim tehdy mohl buď padnout, nebo začít zabíjet. Kolega Asád si ve své slabosti vybral to druhé. Dnes je z něj mezinárodní zločinec zralý pro šibenici. Dostane-li se do Haagu, bude moci mluvit o štěstí. Tam se dává jen doživotí.
Takže po fiasku svobody a demokracie v Maďarsku pozor v Bulharsku, pozor v Itálii a pozor u nás. Nikdo není imunní, nikdo nemá předem vyhráno. Žádné trvalé a automatické záruky. Občanská ostražitost je na místě vždy a všude. I v těch nejvyspělejších zemích. Vtip je v tom, že právě proto jsou nejvyspělejší. Sem jako ulitý pasuje moudrý a aktuální citát, za jehož délku se omlouvám: Problém je v tom, že smyslem svobody a demokracie není spokojenost a prosperita. Svoboda a demokracie jsou jen prostředky k tomu, aby se ve světě a mezi lidmi podařilo lépe a více než dřív prosadit to, co je správné a spravedlivé. Pokud se to děje, je svoboda a demokracie jaksi ospravedlněna. Pro lidi, kteří nejsou připraveni a ochotni uskutečňovat to, co je správné a spravedlivé, nemá svoboda a demokracie smysl. Spokojenost a prosperita nejsou přímým důsledkem demokracie, ale jen něčím, co je jaksi přidáno, obyčejně se zpožděním a v různé míře. (Bohumil Doležal)

Zdravotnický trh marnosti

A co nového na zdravotnickém trhu marnosti? Alenka v říši paradoxů: Podle dr. Kubka ministr Heger už ani raději nemá nic předkládat a o něco se pokoušet, protože všechno bylo špatně. Kdežto podle dr. Šťastného nečinností promrhal svou šanci. Týž Kubek si po fiasku posledního protestu píská ve sklepě vskutku „originálním“ Klausovým: „Jedeme dál!“ Protestujících prý bylo málo, protože u lékařů zvítězila lenost a pohodlnost. Profesionální revolucionář peskuje lid, že se nedal nahnat na barikády. Generál bez vojska. Dětská nemoc levičáctví. (V. I. Lenin) Že by ti lidé mohli mít jiný názor, to ho vůbec nenapadlo. Jak je to v té písničce o burácích? Plukovník sedí v sedle, volá: „Yankeeové jdou!“, ale mužstvo v trávě leží, prej už dál nemohou, pan plukovník se otočí a koukne do dálky, vidí slavnou armádu, jak louská buráky. Sdružení praktických lékařů tím, že s praštěným protestem nesouhlasilo, provedlo podle prezidenta veškerého lékařství podraz na doktorech a asi očekává nějaké speciální výhody. Ani stínem tento demokrat ostatním lidem nepřiznává vlastní rozum či vlastní vůli. Jejich aktivity tudíž logicky mohou být výlučně být dílem manipulace. Čímž rezonuje se způsobem myšlení pánů Klause a Zemana, kteří si zoufají v obklíčení nesvéprávnými idioty, nepřáteli a nevzdělanci. Kubek do třetice všeho dobrého: Pacienti nám věří více než politikům a novinářům, říká kvazipolitik sui generis a šéfredaktor militantní tiskoviny. Ha, ha, ha. Týž muž počtvrté, ale pak už opravdu dost, aby nedošlo k předávkování: Prý když chybí věcné argumenty, nahrazují je lži a osobní útoky. Skvělé. Taková sebekritika se mi líbí. Zřejmě zásadní obrat v redakční politice. Budeme se těšit.

Dědictví divokého Východu

Vypukl boj o zrno, přesněji o proton. Firma s lingvisticky zvláštním jménem „Proton Therapy Center Czech“, tedy (co nejpřesněji přeloženo z angličtiny) „Centrum protonové léčby – český“, páchá atentát na skomírající veřejné zdroje v nejhorší možný čas, navíc na základě mně nepochopitelné marketingové rozvahy. Celá záležitost se může jevit jako naddimenzovaná. Případ přefouknuté okaríny. Vychází ze smlouvy, jejíž historie je vskutku pozoruhodná a patří ještě do arzenálu neomezených možností divokého Východu. Metoda řešení sporu se může stát precedentem – pojďme dělat zdravotní politiku pomocí trestních oznámení. Nechť policejní vyšetřovatel určí jak správně léčit. Je to nový a dosud nedoceněný zdroj formování toho, co se označuje jako lege artis. S hodnocením přínosu nových zdravotnických technologií a nákupu přístrojů už opravdu budeme muset pohnout. Léta se o tom jenom mluví, a skutek utek’. Takže se postupuje metodou dokonaných skutků, čili fait accompli, jak říkají diplomaté. Ilustrativní příklad: Za starých časů, kdy se chodilo ještě na vojnu a delší vlas byl otázkou prestiže i sebehodnocení mladého muže, to byl známý fór při přijímání nováčků. Nebožákovi, který smlouval o míře radikality vojenského sestřihu, projel mazák ve funkci armádního holiče mašinkou těsně po kůži od šíje až vysoko na temeno a do druhdy bujné kštice vyklestil devastující holoseč. A pak se zeptal: „Chceš to dodělat, vole?“ A každý rád souhlasil, neboť punk tehdy ještě nebyl vynalezen. Převedeno do dneška: Tady to máš a budeš solit jako mourovatej, nebo uvidíš. Arbitráž na tebe! Z ostudy kabát. Odznak neschopnosti veřejné správy. Leč kudy přesně probíhá ona hranice mezi neschopností a zlým úmyslem? Nejsem si jist. Jsou to jedovaté plody toho, co bylo za léta zaseto. Totiž systém, v němž nejsou veřejné prostředky pod veřejnou kontrolou. A je šuma fuk, zda jde o dálnici nebo ozařování. Pokud budou VZP a stát za tvrďáky, může přijít další zabavování uměleckých děl a českého majetku v zahraničí. Troška elegantního vydírání zkrátka nikdy nezaškodí, zejména v tak emocionálně a tím mediálně citlivé oblasti, jakou jsou zhoubná onemocnění. Jsem zvědav, jak tahle patálie skončí. Plichtou? Potom by se veřejnost měla dozvědět, na úkor kterého segmentu zdravotní péče to bude. Které obory dostanou méně? Kteří pacienti to ods… nesou? Zde jest tvůj Rhodos, zde skákej, milá VZP. A nezlámej si u toho hnáty. Jsou to totiž naše hnáty. Tak pozor!

Foto popis| Bohumil Doležal: Spokojenost a prosperita nejsou přímým důsledkem demokracie, ale jen něčím, co je k ní jaksi přidáno, obyčejně se zpožděním a v různé míře.
Foto autor| Foto: Anna Vacková/E15

O autorovi| MUDr. Milan Novák neurolog@centrum.cz

„Protože mám rád lidi…“
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 32   Profil
    Jana Jílková    Zdravotnictví    
Jsme jedni z posledních lidí, kteří se mohou dotknout těch, kdo prošli koncentračními tábory druhé světové války. Uvězněn v nich byl i jeden ze zakladatelů a průkopníků viktimologie profesor Leo Eitinger, významný norský psychiatr a humanista, který pocházel z jižní Moravy.
Dobré skutky tvoří vlny
Životní pouť Lea Eitingera začala před sto lety – 12. prosince 1912, kdy se v Lomnici na Tišnovsku narodil do chudé a početné židovské rodiny, v níž byl mezi šesti sourozenci benjamínkem. Na svoji rodinu rád vzpomínal. Po válce se ho kdosi zeptal, jak může mít po projití peklem tak laskavý úsměv; odpověděl, že měl krásné dětství: když ostatní sourozenci dostali buď maso, nebo brambory, on dostal oboje – a ten pocit lásky v něm zůstal. Na jeho životní postoje měla zásadní vliv i skutečnost, že jako dítě prošel vedle školní docházky intenzivní náboženskou výukou, u judaismu postavenou na studiu a především rozhovorech o obsahu textů. V nich se stále znovu opakuje chvála moudrosti spolu s upevňováním soucitu a empatie. Dobré skutky tvoří vlny a ty vyvolávají další dobré činy, říká Talmud.
Na brněnském židovském gymnáziu měl na Eitingera velký vliv profesor Oskar Epstein, sám spolužák Maxe Broda (jenž byl přítelem Franze Kafky a zachráncem jeho literární pozůstalosti). Po maturitě se Šua, jak se Eitingerovi celý život přezdívalo, dal pod Epsteinovým vlivem zapsat na Masarykově univerzitě na bohemistiku a germanistiku, ale po několika semestrech své studijní zaměření změnil a šel studovat medicínu. Změnu tenkrát vysvětloval tím, že medicína se mu zdá rozhodně bližší životu než třeba staroslověnština, kterou si na bohemistice musel zapsat. O mnoho let později konstatoval, že kdyby se býval stal učitelem a ne lékařem, Osvětim by nepřežil.
Po absolutoriu medicíny, v roce 1937, nastoupil vojenskou službu a jako důstojník letectva se účastnil bojů na slovensko-maďarské hranici. Po demobilizaci a návratu do Brna se stal emisarem Nansenovy nadace, norské organizace působící ve střední Evropě, jejímž cílem bylo usnadnit emigraci Židů ze států ohrožených nacismem. Jednou z akcí nadace bylo vycestování několika desítek dětí v srpnu a říjnu 1939 do Norska. Eitinger tam jednu ze skupin dětí doprovázel a v Norsku se snažil je chránit. Díky pomoci norské vlády se mu podařilo dostat práci ve veřejné nemocnici, vykonával psychiatrickou praxi. V dubnu 1940 však Norsko bylo obsazeno německou armádou a to znamenalo radikální změnu k horšímu i pro Eitingera, protože rasistické norimberské zákony začaly platit také v zemi, do níž před nimi uprchl. Rok se ukrýval, pak byl ale prozrazen a prošel ještě na Severu několika sběrnými i trestními tábory a věznicemi. V únoru 1943 byl spolu s norskými Židy deportován do koncentračního tábora v Osvětimi.

Jediný způsob jak o tom mluvit…

V Osvětimi Leo Eitinger působil jako vězeňský lékař. V Eintrachthütte, části osvětimského komplexu, pracoval v nemocnici. Skládala se ze dvou místností, z nichž jedna byla chirurgickým a druhá interním oddělením. Chirurgické sestávalo z psacího stolu s obvazy, interní spočívalo v obdobném stole, ale s psacím strojem. Tuto internu měl na starosti Eitinger. Neměl ani stetoskop a z léků si musel vystačit s aspirinem, antineuralgiky a tabletami proti průjmu a kašli. Zato měl dost papíru, protože neustále musel psát hlášení. Medicínská stránka Němce nezajímala, ale administrativa musela být v pořádku. Němci nejdelší povolená doba hospitalizace byla čtrnáct dní. Pokud se pacient do té doby neuzdravil, přestal „zaměstnavatel“ vězňů, což byl IG Farben, poukazovat nemocenskou. Závěr pro nemocného z toho byl jednoznačně fatální – v lepším případě šel zpět do tábora, v horším přímo na smrt. Leo Eitinger měl na starosti i administrativu marodky, druhé místnosti „nemocnice“, a brzy se naučil mistrně falšovat data o délce hospitalizací. Řadě vězňů tak prodloužením pobytu na marodce zachránil život. Rozhodování komu dát šanci často připomínalo Sofiinu volbu. Eitinger zachránil mimo jiné šestnáctiletého vězně z transylvánského Sighetu, kterému tu bez jakékoli anestezie operovali zhnisanou patu. Tím chlapcem byl Elie Wiesel, pozdější spisovatel a nositel Nobelovy ceny míru. Pojilo je pak celoživotní přátelství. Svého zachránce Wiesel zmiňuje i ve svých pamětech: „Mnoho let po válce jsem jel přednášet do Osla. Přistoupil ke mně jakýsi důstojný a elegantní muž:,Myslím, že jsme byli ve stejném táboře.‘ Zapomínám, kde jsem. Sál zahalí stín. Jsme sami: profesor Leo Šua Eitinger, světově proslulý psychiatr, a já… O pár let později během slavnostní večeře po předání mé Nobelovy ceny bude Eitinger jedním z řečníků. Promluví prostě jakožto přeživší. A já, zatímco hovoří, nás oba znovu vidím tam, mezi přízraky.“ Nejen v proslovech, ale i v literárním zpracování zážitků ze šoa těchto dvou lidí je společný jeden velmi silný moment – oba jsou plaší, co se týče popisu hrůz, jako by zůstávali stát na okraji. „Jediný způsob jak o tom mluvit je mlčet,“ říkal k tomu psycholog Slavomil Hubálek.

Zpět do Norska

V poslední válečné zimě Němci evakuovali Osvětim a Leo Eitinger absolvoval pochod smrti do Německa. Osvobození se nakonec dočkal v Buchenwaldu. V poválečných týdnech zjistil, že válku z celé rodiny přežila pouze jediná sestra. Po osvobození se nevrátil na Moravu, ale do Norska. Tam za ním také z Československa přijela předválečná přítelkyně Lisl, jeho budoucí manželka. V poválečném Norsku se Eitinger začal znovu zabývat psychiatrií. Jako cizinec a lékař s minimální praxí v psychiatrii se v oboru zpočátku velmi těžce protloukal, až po letech se mu podařilo získat místo ve fakultní nemocnici v Oslu, kde nakonec pracoval 32 let.
Na otázku, proč si vůbec vybral povolání psychiatra, Leo Eitinger odpovídal: „Protože mám rád lidi.“ Na tom trval i po válce. Navzdory tomu, že byl sám vystaven násilí a ponížení, nadále tvrdil, že v člověku je zlo, ale i nekonečné dobro. Říkal také, že ho vším přenesl elementární pud sebezáchovy. Po válce mu lidé upřímně děkovali za život, na což reagoval zcela racionálně: „Tato úvaha není zcela správná. Roli tam sehrálo mnoho faktorů. Člověk by neměl propadnout jednostrannému uvažování o příčinách a následcích.“ Brzy po válce Leo Eitinger získal norské občanství, ale měl i nadále velmi blízko k uprchlíkům, sám se stále cítil být jedním z nich. Spolupracoval s Norsko-českým podpůrným spolkem, který pomáhal českým a slovenským emigrantům nejen v Norsku, ale v celé Evropě. Jeho působení bylo vždy velmi „zákulisní“. Sám o tom nikdy nemluvil, protože pomoc a dobročinnost se mají poskytovat diskrétně. Pomáhal jako lékař a rovněž uplatňoval vliv, který měl v norské společnosti – třeba k hledání zaměstnání či bydlení pro své dřívější krajany.
Postavením uprchlíků se Eitinger zabýval i v rámci své vědecké činnosti. Po léta v Norsku prováděl psychiatrická zkoumání mezi uprchlíky – „lidmi nemocnými nejistotou“. V roce 1958 publikoval doktorskou práci. Ukázal v ní, že duševní choroby se mezi uprchlíky vyskytují pětkrát častěji než mezi domácím obyvatelstvem, přičemž největší skupinu představují reaktivní psychózy.

Syndrom koncentračního tábora

Zatímco většina psychiatrů se ještě v polovině minulého století více zaměřovala na agresory, Lea Eitingera zajímaly především důsledky agrese pro její oběť. Základní práce v této oblasti jsou jeho studie „Norští a izraelští přeživší z koncentračních táborů“ (1964) a „Mortalita a morbidita v důsledku stresu“ (1973). První z nich je řazena mezi celosvětově nejvýznamnější práce o důsledcích traumatu a zabývá se lidmi 12– 15 let po věznění, které vlastně až teď invalidizuje to, co prožili před léty. Projevil se u nich „syndrom koncentračního tábora“, jehož symptomy Eitinger rozdělil do dvou hlavních skupin: První zahrnovala stavy, které byly spojené s fyzickým utrpením. Druhou skupinu charakterizovaly psychické symptomy, jež měly svůj původ v mentálním strádání během věznění.
U druhé skupiny jsou typické poruchy nálad a emocí v oblasti afektu a za dominující symptom je považována úzkost. U těchto lidí se často vyskytovala úzkost zároveň s poruchami spánku a nočními děsy, fenomén se mohl projevovat jako celková úzkost či ataky strachu, kdy se vracely zážitky z koncentračního tábora. V těchto případech, na rozdíl od první skupiny, nebyly objeveny znaky postižení mozku jako orgánu či souvislost s fyzickým utrpením ve vězení. Naproti tomu tu byla jasná souvislost s psychickým utrpením ve vězení a jasná návaznost na psychické poruchy. Hrůza vyvolaná nelidským zacházením v lágrech, naprosto reálný strach z toho, že mohou být kdykoli mučeni nebo likvidováni, nejistota z vlastní budoucnosti – to vše i po letech vzbuzovalo úzkost a napětí, trvalou depresi, která dále prohlubovala zátěž postiženého. U mnoha bývalých vězňů se projevovaly symptomy z obou skupin. U více než poloviny vyšetřovaných osob se objevila nestabilita: rozpadlá manželství, fluktuace v zaměstnání. 60 procent prožívalo po válce neúspěch ve svém povolání a při zahájení projektu byla třetina bez práce. V rámci projektu Leo Eitinger odjel do Izraele, kde provedl srovnávací šetření mezi bývalými vězni koncentračních táborů. Diagnostikoval u nich stejné symptomy jako u přeživších v Norsku. I tady dlouho po své záchraně tito lidé platili vysokou daň za své přežití. Eitingerův výzkum vězňů koncentračních táborů položil základ viktimologie. Ta mimo jiné ukazuje, že násilí způsobuje větší psychické škody, než se dosud předpokládalo. Podle Lea Eitingera tyto psychické následky zvyšují dopad a vážnost zločinu – a ten nesmí zůstat nepotrestán.

Komtur řádu svatého Olava

Eitingerův výzkum účinků nadměrného negativního stresu představoval průlom v pochopení úmrtnosti po katastrofách a zásadně přispěl k definování syndromu posttraumatického stresu, který zahrnuje například trvalé změny osobnosti po přežití katastrofy. Stanovení diagnózy norským válečným obětem usnadnilo procedury pro získání válečných invalidních penzí. Leo Eitinger hrál také důležitou roli při výchově nových generací psychiatrů. Od poloviny 50. let až do odchodu na penzi, v roce 1983, působil na univerzitě v Oslu, posledních 20 let jako profesor a přednosta psychiatrické kliniky. Zemřel 15. října 1996. Za odborné i lidské nasazení udělily Leu Eitingerovi mnohé země čestná ocenění a pocty. Té nejvýznamnější se mu dostalo od norského krále, který ho jmenoval komturem Norského královského řádu svatého Olava. Vysoké ocenění mu udělila Hebrejská univerzita v Jeruzalémě, rovněž jeho dávná alma mater v Brně a organizace bývalých vězňů v BergenBelsenu. Po Leovi a Lisl Eitingerových je pojmenována cena, kterou každoročně udílí Osloská univerzita za zásluhy při prosazování lidských práv. V České republice nebyl Leo Eitinger – mimo odbornou komunitu – za svého života příliš znám. O to záslužnější je, že sté výročí jeho narození připomněla nejen jeho alma mater, ale především někdo, od koho by to asi ani nečekal – jeho rodáci z Lomnice. „Okrašlovací spolek pro Lomnici a okolí“ mu odhalil bustu, svolal na jeho počest do Brna dvě konference a ve spolupráci s brněnským nakladatelstvím Doplněk vydal jeho biografii „Lékař pro život“, kterou napsal norský publicista Magne Skjaraasen.

Foto popis| S kamarády po osvobození koncentračního tábora Buchenwald v květnu 1945. Leo Eitinger (druhý zleva) se svým typickým úsměvem.

Reforma psychiatrické péče se nesmí řídit jen ekonomickými motivy
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 4   Rozhovor
    Filip Kůt Citores    Psychiatrická léčebna Bohnice    
O tom, jak by připravovaná reforma psychiatrické péče (ne)měla vypadat, aby prospěla jak oboru psychiatrie, tak duševně nemocným, jsme hovořili s náměstkem ředitele Psychiatrické léčebny Bohnice a bývalým ministrem zdravotnictví MUDr. Ivanem Davidem, CSc.

* Pravděpodobně největší příležitost vylepšit podmínky pro obor psychiatrie jste měl v letech 1998–1999, kdy jste zastával funkci ministra zdravotnictví. Jak byste srovnal tehdejší situaci s tou dnešní?

	Vaše představa je bohužel mylná. Byl jsem členem menšinové vlády a každá legislativní iniciativa byla automaticky zamítána většinovou opozicí. Pokud jde o exekutivní kompetence, o investicích, jež byly beztak rozděleny na mnoho let dopředu, rozhodovalo ministerstvo financí. Vytvořil jsem sice rozpočtovou kapitolu určenou na investice pro psychiatrické léčebny, ale tu rozebrali opoziční poslanci při „porcování medvěda“. Do dohadovacích řízení o hodnotách výkonů ministerstvo vůbec vstupovat nemůže. Změnil jsem status vědecké rady ministerstva s tím, že jmenovaní odborníci mají vytvořit koncepce jednotlivých oborů. Připravil jsem i osnovu, která určovala, co mají koncepce obsahovat. Ta po mém odchodu upadla v zapomnění a později vzniklé „koncepce“ byly jen deklaracemi zbožných přání. Ze strany odborné společnosti jsem se nesetkal s žádnou iniciativou – nebylo co podpořit. Představa o obrovské moci člena vlády je naivní. Veřejná správa smí konat jen to, co jí zákon ukládá. Zákon, který by mi ukládal více, se mi nepodařilo prosadit. Tehdejší většinová opozice a dnešní vládní strany pravomoci ministerstva rozhodně nepodporují. Za oněch 15 let se situace zásadně nezměnila, jen chátrání pokračuje.

* V souvislosti s chystanou reformou varujete před rozvratem systému péče o duševně nemocné. Detaily reformy však ministerstvo zatím ještě nepředstavilo. Co vás tedy vede k takto silnému vyjádření?

	Ministerstvo nepředstavilo nic, nicméně používá materiál „Mapování stavu psychiatrické péče“. Ten sice jasně předpokládá zrušení léčeben, ovšem jen velmi mlhavě naznačuje, jak by péče měla být zajištěna. Prakticky ve všech zemích, kde podobné transformace proběhly, došlo ke značnému růstu počtu psychotických bezdomovců, protože péče, která ji měla nahradit, selhává pro nedostatečnou kapacitu a zejména neschopnost zajistit péči nemocným s nepříznivým průběhem psychózy. Pokud tomu někdo nevěří, doporučuji návštěvu Budapešti, která se po uzavření psychiatrického ústavu k 31. 12. 2008 psychotickými bezdomovci jen hemží.

* Tvrdíte, že motivy reformy jsou především ekonomické – „ušetřit v zájmu veřejných výdajů a zmocnit se nemovitostí v rámci soukromých příjmů“. Zní to skoro tak, že by bylo lepší nechat vše při starém a nic neměnit…

	Nerozumím, jak jste z mého předpokladu, že motivy jsou ekonomické, dospěl k závěru, že jsem přesvědčen, že by se nemělo nic měnit. Měnit se naopak musí, ale motivy nesmějí být ekonomické, protože psychiatrická péče je naopak těžce podfinancovaná.

* Tedy obecně vzato, více peněz pro psychiatrii. Získat větší objem finančních prostředků je však společným zájmem všech oborů medicíny.

	Tak jednoduché to není. Nemám rád oblíbené stanovisko: „Dejte nám peníze a o jejich použití se nestarejte!“ Zřejmě proto, že jsem působil ve veřejné správě. Nikdo se nesmí vyhýbat povinnosti náležitého využití prostředků, protože se jedná o veřejné zdroje. Každý, komu je svěřeno hospodaření, musí zodpovídat za dodržení účelu a efektivitu. Péče o duševně nemocné je zcela nepochybně těžce podfinancovaná. Vyplývá to z mezinárodních srovnání. K tomu je ještě třeba dodat, že neexistuje společná evropská definice „psychiatrického lůžka“. Některá naše „psychiatrická lůžka“ by byla spadala v některých zemích mezi sociální. Rovněž ambulantní péče má v různých zemích různý obsah. K tomu je třeba připomenout skrytou nemocnost a nemocné, kteří byli jako nemocní identifikováni, ale péče se jim nedostává. K odhadu potřeb nelze použít pouze údaje z ročenky o doposud ošetřovaných. A za těchto okolností si elaborát „Mapování stavu psychiatrické péče“ dělá starosti, zda by nutná rekonstrukce psychiatrických nemocnic (zvaných „léčebny“) nebyla „příliš“ nákladná. Je evidentní, že autoři chtějí být spojenci snahy zdravotních pojišťoven na psychiatrické péči ještě více ušetřit a falešně naznačují, že jimi propagovaná péče je efektivnější a levnější. Péče však není poskytovaná proto, aby pojišťovny měly větší nebo menší výdaje, ale proto, že naši nešťastní spoluobčané mají právo na co nejvíce důstojný život.

* Jak tedy skutečně reformovat?

	Je nutné počítat jen s investičními prostředky každý rok ve výši 2–3 miliard po dobu několika let. To jen na rekonstrukce stávajících objektů a stavby nutné další infrastruktury. Tak bylo postupováno v Německu, kde se při rekonstrukcích původních budov snížila jejich kapacita prostě proto, že malé pokoje s příslušenstvím nutně zaberou relativně více místa. Chybí několik tisíc míst hlavně v pobytových sociálních zařízeních – jednak sociálních bytů, které u nás prakticky neexistují, jednak ústavů, jež ovšem nesmějí vypadat jako kasárna. K tomu je třeba připočítat provozní náklady (ze tří čtvrtin osobní), náklady na vzdělávání pracovníků a tak dále. Všude v Evropě i USA se po přehnané redukci nebo zrušení ústavů nevyhnuli neadekvátní „reinstitucionalizaci“ ve špatných sociálních zařízeních na charitativní bázi s naprosto nedostatečnou kapacitou a také kriminalizaci buď přímo ve vězení, nebo i formálně ve „forenzních odděleních“ zdravotnických zařízení. Pokládám za nepřijatelné vyhýbat se hodnocení efektivity. Kritériem nesmí být, kolik se „vynaložilo“, ale zda bylo lidem opravdu pomoženo. Je chyba, že na tohle se nikdo neptá, místo toho se hledají falešná kritéria a falešné cíle. Pokud jde o nemovitosti, nepochybuji, že je o ně komerční zájem. Psychiatrická léčebna ve velkém městě je ideální budoucí „citadela“, tedy oplocené sídliště v parku pro exkluzivní klientelu, pro niž by byla v projektu vytvořena infrastruktura přímo v místě včetně služeb, škol, sportovišť. Stáje už tam jsou. Jistě není náhodou, že studentka architektury dostala jako zadání diplomové práce „přestavbu bohnické léčebny pro účely rezidenčního bydlení“. O absenci takového úmyslu by mě mimochodem rozhodně přesvědčilo, kdyby ministerstvo přestalo tlačit na převedení „léčeben“ do majetku krajů.

* Když byste měl obecně zhodnotit současnou úroveň poskytování psychiatrické péče v České republice, kde vidíte největší rezervy?

	Rezervy nejsou na straně psychiatrů, ale na straně veřejné správy, která nezajišťuje následnou sociální péči v dostatečné kapacitě a dostupnou i pro nešťastníky s minimálním důchodem. To ovšem není psychiatrická péče, nýbrž sociální péče o nemocné s duševními poruchami. Nejen v psychiatrických léčebnách se stále prohlubuje jejich investiční zanedbanost. Financování péče pak neumožňuje rozvoj moderních forem péče a komplexní péči ambulantní.

* Podle náměstka ministra zdravotnictví Marka Ženíška chce ministerstvo připravovat reformu ve spolupráci s psychiatry. Existuje mezi odborníky již dnes nějaká společná vize podoby psychiatrie po reformě?

	Ano, ministerstvo si vybralo několik odborníků a také laických aktivistů a s nimi cosi připravuje. Myslím, že mám názory shodné s naprostou většinou psychiatrů. Většina kolegů, se kterými jsem v kontaktu, se mnou souhlasí jak v kritice, tak i v návrzích řešení. Pokud ovšem neznáme reformu, těžko mít vizi stavu po reformě, natož společnou.

* Ptám se zde spíše na ta řešení. Jak by podle vás a vašich kolegů měla vypadat psychiatrická péče po „ideální“ reformě?

	Především je nutné doplnit dostatečně kapacitní a kvalitní následnou péči s dlouhodobě udržitelným financováním, ne jen sporadické „nestátní aktivity“ financované fakticky na charitativních principech. Mám na mysli pobytová i ambulantní zařízení. Lidé mají právo na důstojnou péči, i když si nejsou vědomi, že ji potřebují. Zatím je jim přiznáno právo se jí často jen marně domáhat. Dále je nutné zajistit lepší ubytovací standard v lůžkových zařízeních – ne-li jako v Dánsku nebo Norsku, tedy alespoň jako v Německu či Belgii. K tomu patří lepší personální vybavení. Německo má oproti Česku dvojnásobek zaměstnanců na počet pacientů, Norsko čtyřnásobek. Jde hlavně o aktivizaci v celodenním programu nemocných. Ambulance musí mít možnost zajišťovat služby, které pojišťovny nyní neplatí, případně u nich nabízejí úhrady, které nepokryjí náklady. To jen bez větších podrobností.

* Podle ministerstva by většina psychiatrických léčeben měla do konce roku změnit název na psychiatrické nemocnice. Jedná se jen o formalitu, nebo se s názvem promění i způsob poskytování péče?

	Přejmenování je jen uznáním šest desítek let trvající skutečnosti, že tyto ústavy poskytují akutní péči. Před 63 lety ji neposkytovaly, a proto byly nazvány léčebnami. Tehdy neexistovaly účinné léky. Před 45 lety prosazoval změnu názvu v rámci koncepce oboru, kterou sám navrhl, tehdejší ředitel bohnické léčebny Karel Dobíšek, ale nebyl úspěšný, naopak byl z politických důvodů vyhozen. V roce 2008 jsem poslal na ministerstvo nový návrh statutu s názvem „Statut psychiatrické nemocnice Bohnice“ a ministr Julínek jej podepsal. Zdálo se mi to divné, tak jsem se zeptal a ukázalo se, že to podepsal omylem. Přehlédl se. Na Slovensku jsou liečebny přejmenovány na nemocnice už asi 20 let. Teď to v praxi znamená, že některá oddělení dosavadních léčeben budou financována jako nemocniční, ale zároveň se jiná změní na „sociální lůžka“. To znamená, že za ně bude placeno méně a současně budou mít horší vybavení než ústavy sociální péče, kde jsou na vybavení kladeny přísné nároky. To aby se ušetřilo.

* Marek Ženíšek také upozorňuje, že vy osobně brojíte proti něčemu, co váš nadřízený – ředitel Psychiatrické léčebny Bohnice – Martin Hollý dlouhodobě podporuje a samotné „Bohnice“ již prý podnikly vlastní reformní kroky v poskytování péče. V čem tedy vedete spor se svým představeným?

	Jestli je myšlení vlastní hlavou hrubá nekázeň, pak předpokládám, že na to Marek Ženíšek nepřišel sám, ale že je to názor jeho šéfa. Mít tak loajálního podřízeného je jistě radost do chvíle, než má podřízený něco vymyslet. Mám o 18 let delší – a myslím, že i hlubší – zkušenosti než můj nadřízený. Jsem přesvědčen, že mým prvořadým úkolem je prosazovat systém prospěšný pacientům, nikoli naplňovat teze nějaké módní ideologie. Bohnice jsem nikam kráčet neviděl, ale slyšel jsem, že existuje nějaká skupina pečující asi o 40 ambulantních nemocných z Prahy 8. S ředitelem žádný spor nevedu a ani to nepřichází v úvahu, protože naše kompetence nejsou v konfliktu. On projevuje názory a já rovněž. Jeho názory jsou konformní s ministerskými, moje ne. Jsem přesvědčen, že ty moje jsou správnější z hlediska, které je pro mne určující.

Foto autor| Foto: archiv Ivana Davida

Kritici varují před úskalími reformy psychiatrické péče
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 1   Titulní strana
    Filip Kůt Citores    Psychiatrická léčebna Bohnice    

Bezdomovectví jako výsledek reformy psychiatrické péče. Alespoň tak by podle některých psychiatrů v čele s bývalým ministrem zdravotnictví Ivanem Davidem (ČSSD) mohla dopadnout připravovaná reforma psychiatrické péče, pokud by ji ministerstvo pojalo čistě ekonomicky.

Podle ministerstva zdravotnictví současný systém psychiatrické péče neodpovídá nárokům 21. století a při rostoucím počtu pacientů není schopen dostát podmínkám kvalitní péče. V této základní tezi se úřad Leoše Hegera (TOP 09) shoduje i s drtivou většinou odborníků, včetně svých kritiků. V čem se však oba tábory rozcházejí, je samotný způsob realizace změn, které by měly zlepšit péči o duševně choré. Zatímco ministerstvo zdravotnictví programově akcentuje úspory na všech úrovních resortu, někteří odborníci z řad psychiatrů varují před čistě ekonomickým pojetím reformy a mají za to, že psychiatrická péče je v České republice dlouhodobě podfinancovaná. Ministerstvo zdravotnictví hodlá představit detailnější obrysy reformy do poloviny tohoto roku. Samotná reforma psychiatrie by měla probíhat v letech 2014–2020 a její financování by mělo být zajištěno z významné části i z fondů Evropské unie.

Hrozí rozklad péče?

Ačkoli ministerstvo zdravotnictví dosud nepředstavilo detailní koncept reformy péče o duševně nemocné, její kritika zaznívá již nyní. Mezi kritickými hlasy převládají obavy ze scénáře, který následoval po reformách v USA či některých evropských zemích. Podle ministerstva zdravotnictví by se část péče, kterou nyní poskytují velké ústavy, měla přesunout do menších lokálních komunitních center, jež by byly nejen levnější, ale také místně dostupnější pro obyvatele ČR. A právě v tomto bodě začínají obavy náměstka ředitele Psychiatrické léčebny Bohnice (PLB)
(pokračování na straně 2)

Kritici varují před úskalími reformy psychiatrické péče
(pokračování ze str. 1)

a bývalého ministra zdravotnictví Ivana Davida, jenž varuje před redukcí či uzavíráním psychiatrických léčeben, aniž by byla předem zajištěna náhradní péče v deklarovaných komunitních centrech – stejně jako v zahraničí by to prý i u nás mohlo vést k masivnímu bezdomovectví psychiatrických pacientů. „Bezdomovectví těžce duševně nemocných je realitou. Mám informace, že jich přibývá i ve vězení. Zavírání psychiatrických ústavů by situaci ještě zhoršilo. Nejdříve je tedy potřeba vybudovat ta komunitní centra. V řadě zemí to ale probíhalo buď přesně naopak, nebo centra, která byla vybudována, nebyla dostatečně personálně a technicky vybavena, takže vůbec nemohla sloužit svému účelu,“ varoval v rozhovoru pro ČT24 Ivan David.

Ministerstvo mírní vášně

Že by reforma psychiatrické péče měla začít uzavíráním či postupným omezováním péče ve velkých ústavech, ministerstvo rezolutně odmítá. Podle náměstka ministra zdravotnictví Marka Ženíška (TOP 09) jsou takové obavy naprosto neopodstatněné. „Pan doktor David kritizuje něco, co ministerstvo nedělá a nikdy o tom ani nehovořilo. Tedy že se prý chystáme rušit léčebny a teprve potom budovat komunitní centra. Je to přitom přesně naopak. Ministerstvo zdravotnictví operuje s tím, že nejprve musí být vybudována alternativa nebo síť alternativ, teprve poté se začnou řešit léčebny,“ reagoval na vyřčené obavy Marek Ženíšek, podle kterého neexistují žádné analýzy ani tiskové zprávy z dílny ministerstva zdravotnictví, které by byť jen naznačovaly oprávněnost podobných prohlášení. „Rozhodně se nestane, aby v důsledku reformy končili pacienti bez péče a na ulici,“ ujistila novináře mluvčí ministerstva Viktorie Plívová. Ivan David však uvedl, že vychází z dosud nezveřejněné analýzy, jež s variantou uzavírání psychiatrických léčeben údajně pracuje. „V této analýze jsou uvedeny tři varianty, které počítají buď s částečnou a postupnou redukcí, nebo s úplným rušením ústavů, aby se ušetřily peníze,“ uvedl v ČT24 Ivan David, přičemž potvrdil, že se sice skutečně nejedná o rozhodnutí ministerstva, ale už jen existence podobné analýzy opravňuje k podobným obavám. „Nehovořil jsem o tom, že mám nějakou jistotu, ale o tom, že jsou zde určité zkušenosti ze zahraničí a že je na místě maximální opatrnost,“ uzavřel náměstek ředitele PLB.

(Rozhovor s Ivanem Davidem přinášíme na straně 4.)

Foto popis| Ivan David: Za 15 let se situace nezměnila, jen chátrání pokračuje.

Půjde české zdravotního pojištění cestou komerčního pojištění diagnóz?
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 7   Z domova
    Irena Soukupová, Petra Klusáková    Zdravotnictví    

Do systému českého zdravotního pojištění stále více proniká nový trend komerčních připojištění. Doplňková pojištění konkrétních diagnóz nebo například nadstandardů nabízí nejen komerční subjekty, ale i zdravotní pojišťovny, jež s nimi uzavírají dohody. Zůstane na okraji zájmu?

Pojistit si zdraví pro případ závažné nemoci bylo ještě donedávna možné pouze v rámci tzv. životního pojištění. Nyní začínají české pojišťovny nabízet i produkty, prostřednictvím kterých se lze pojistit nejen na riziko závažného onemocnění obecně, ale i konkrétní diagnózy, jejichž léčbu často doprovází finanční a sociální zátěž. První pojišťovny u nás nabízejí například možnost komerčního připojištění pro případ onemocnění rakovinou ženských orgánů. Vznikají ale i první produkty pojišťoven speciálně pro muže.

Pojistit se proti rakovině? Jde to

Například produkt „For You“ jedné z komerčních pojišťoven se vztahuje k rakovinnému onemocnění prsu, vaječníků, vulvy, pochvy, hrdla i těla děložního, vejcovodů a trofoblastu. Diagnóza přitom musí být dokumentována pod konkrétním histopatologickým číselným kódem. Do pojistky jsou zahrnuty rovněž zhoubné nádory typu sarkomu dělohy a maligní cystosarcoma phyllodes prsu. Jiná pojišťovna v programu „Mysli na sebe“ pojišťuje proti různým typům mužské i ženské rakoviny. A poskytuje i možnost rodinného či manželského pojištění, do kterého mohou být – v případě diagnózy – zahrnuti i další členové rodiny. Produkty pojišťoven se různí, ale pojištěnec je zpravidla pojištěn na výplatu jednorázové částky, ke které jsou dle podmínek přičleněny další benefity. Jde například o několikatisícovou částku měsíčně, která je ovšem časově omezena. Část pojistky může být vyhrazena i na asistenční službu. Jeden z produktů se soustředí na pomoc ženě v období nemoci při péči o domácnost, o děti, při nákupech nebo pomáhá zajistit odvoz k lékaři.

MZ: Připojištění na rakovinu? Není třeba

Ministerstvo zdravotnictví nepovažuje komerční připojištění v rámci zdravotního systému za nezbytné, ale nezatracuje jej. Například rakovina prsu, na kterou se konkrétní produkty vztahují, je nejčastějším nádorovým onemocněním českých žen. Ročně jich tuto diagnózu slyší od svého lékaře téměř 6 tisíc. „Z pohledu systému veřejného zdravotního pojištění a jeho účastníků nepředstavují dle názoru ministerstva zdravotnictví tato komerční pojištění žádná rizika, jelikož se jedná o zcela odlišný právní institut,“ uvedla pro naši redakci mluvčí MZ Viktorie Plívová. Připojištění pro nadstandardní zdravotnické služby ale zůstává z hlediska státu stále na soukromých pojišťovnách. „Pokud jde o takzvané nadstandardy, lze konstatovat, že v současné době se o nich v této oblasti zdravotních služeb, tedy onkologické péči, nijak neuvažuje. V daném směru ministerstvo považuje za prioritu především pravidelnou preventivní péči,“ dodává mluvčí Plívová.

Zdravotní pojišťovny a komerční produkty

Na legislativně stanovené nadstandardy, k nimž patří například dražší sádra či novější možnost platby za výběr lékaře či primáře, se od počátku letošního února lze pojistit u Zdravotní pojišťovny ministerstva vnitra (ZPMV). Ta přišla v minulých dnech s novým produktem komerčního připojištění „Nadstandard 211“. Finanční partner zdravotní pojišťovny nabízí balíček hned čtyř pojistných krytí – pro případ operace, na ošetření u zubaře, nadstandardní sádru a náklady na přepravu. U operací například pojišťovna odškodní klienta jednorázovou částkou, kterou lze použít libovolně na úhradu nadstandardního pokoje, výběr konkrétního operatéra, platbu regulačního poplatku, kompenzaci mzdy či pooperační léčbu včetně lázní, a to až do maximální výše 100 tisíc korun. Možnost komerčního pojištění se neomezuje na klienty ZPMV, může jej využít kdokoli mezi 15 a 65 lety.

VZP: Komerčně jen výpadky příjmů

Všeobecná zdravotní pojišťovna (VZP) trend komerčního připojištění konkrétních onkologických diagnóz příliš komentovat nechce. „Jedná se o záležitost, která je na úplném začátku, zatím s ní nejsou téměř žádné zkušenosti, a je proto předčasné ji nějak hodnotit. VZP hradí standardní péči, komerční připojištění na konkrétní diagnózu je záležitost, která se týká výhradně komerčního pojištění, jež VZP ze zákona poskytovat nemůže,“ uvedl pro naši redakci ředitel oddělení korporátní komunikace VZP Jiří Rod. Také VZP ale se svým finančním partnerem komerční pojištění svým klientům nabízí. V balíčcích „Garance plus“ a „Garance max“ pojistí úhradu výpadku příjmů pro případ hospitalizace z důvodu nemoci, úrazu, těhotenství a porodu, s možností připojištění na dvojnásobek denní dávky v případě hospitalizace.

„Svět kolem nás aneb Jak pečujeme o své zdraví“
25.3.2013    Zdravotnické noviny    str. 35   Ze společnosti
    (red)    Psychiatrie    

Psychiatrická léčebna Šternberk ve spolupráci s gymnáziem ve Šternberku vyhlašuje literárně-výtvarnou soutěž. Zúčastnit se jí mohou obyvatelé Olomouckého kraje.

Soutěž na téma „Svět kolem nás aneb Jak pečujeme o své zdraví“ je vyhlášena v souvislosti se zahájením transformace péče o duševní zdraví v ČR. Hodnoceny budou jednak literární, jednak výtvarné práce, oboje v následujících kategoriích: A) 1.–2. třída ZŠ, B) 3.–5. třída ZŠ, C) 6.–9. třída ZŠ, D) 1.–3. ročník SŠ, E) dospělí. V každé kategorii budou oceněna první 3 místa. Uzávěrka soutěže je 17. 5., slavnostní vyhlášení výsledků proběhne 21. 6. Nejlepší práce budou publikovány v katalogu a na podzim z nich proběhne v Divadle hudby Olomouc komponovaný večer. Práce zasílejte na adresu PL Šternberk, sekretariát, Olomoucká 1848/173, 785 01 Šternberk. Na obálce označte příslušnou kategorii.

zpravy.rozhlas.cz
K ohrožení okolí může někoho dohnat i pocit křivdy
25.3.2013    zpravy.rozhlas.cz    str. 0   politika
    Nikola Bojčev,Alina Holušová    Psychiatrická léčebna Bohnice    
Pražští policisté dnes museli v Bubenči zpacifikovat muže, který v domě pustil plyn a rozléval kolem sebe neznámou tekutinu. Dotyčný skončil v péči lékařů Psychiatrické léčebny v Bohnicích. Po nedávné tragické události ve Frenštátě pod Radhoštěm je to další případ ohrožování okolí. K takovému jednání může podle odborníků vést pocit křivdy.

„Já se domnívám, že tam velmi často bývá buď opravdová, nebo domnělá křivda. Ten člověk si pak vede jakousi při buď s úřady, nebo se svým okolím, a bývá nevývratně přesvědčen o své pravdě. Často se dostává do pozice osamělého bojovníka,“ vysvětluje psycholog Miloš Kajuk.Dopad svého jednání si přitom podle jeho slov neuvědomuje a může být zaslepen afektem. Doprovázet to navíc může i pocit ztráty životního smyslu. Šanci vypozorovat rostoucí nebezpečí má bezprostřední okolí dotyčného, zvlášť pokud se chová podivně.„Někdy se mohou pokusit zasáhnout, třeba si s tím člověkem nějak nezávazně promluvit, dát mu najevo, že není osamělý, naslouchat mu a trošku to napětí mohou v daném člověku zmírnit,“ doporučuje odborník.Všímavější jsou přitom podle něj lidé v menších obcích a na vesnicích, zatímco ve velkých městech vládne anonymita a s ní i lhostejnost.  „Všechna ta velkoměsta se vyznačují tím, že jsou tam lidé lhostejnější, mají větší strach se plést do násilného trestního činu. Je to taková ta anonymita, která skrývá jak viníky, tak oběti a kolemjdoucí,“ dodává expert.Zběsilá honička po dálnici D1 skončila smrtí 17letého řidiče, dvě auta shořelaVýbuch v domě ve Frenštátě byl nejspíš úmyslný čin jednoho z nájemníků, oznámila policie Léčba psychicky nemocných se změní. Pomůžou lidé, kteří sami měli podobné obtíže

URL| http://www.rozhlas.cz/_zprava/1191832